ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року 	м.Дніпро	справа № 160/32718/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 160/32718/24 (суддя Сліпець Н.Є., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі - відповідач) суми податкового боргу у розмірі 239 395,77 грн..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року було задоволено позовні вимоги, суд стягнув з відповідача на користь бюджету податковий борг в сумі 239 395,77 грн.. 
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач стверджує, що висновки суду про наявність підстав для стягнення з нього вказаної суми боргу є помилковими, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У скарзі стверджує, що суд поза межами законного строку стягнув грошові кошти з відповідача на підставі податкових повідомлень-рішень форми “Ф” №68611-5340-0417 від 16.06.2020 та №68611-5340- 0417 від 16.06.2020, що є недопустимим. Крім того, в листі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №49738/5/04-36-24-13-13 від 29.10.2024 зазначено, що податкове повідомлення-рішення №865316-2413-0417-UA12020130000022909 від 29.04.2024 на суму 100 830,46 грн. вважається скасованим (відкликаним).
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві вказує на те, що строк позовної давності в період карантину, визначений п.102.4 ст. 102 ПК України, було зупинено з 18.03.2020 до 30.06.2024 на підставі п 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Також, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану введенного в Україні, було зупинено з 24.02.2022 до 01.08.2023 на підставі п. 102.9 ст.102 ПК України (в редакціях кодексу, чинних з 17.03.2022 по 26.07.2023). Крім того, строки позовної давності було зупинено на підставі п.п.69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01.08.2023. Зупинення перебігу позовної давності означає, що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
В загальній кількості та без застосування інших законодавчих підстав зупинення строків ГУ ДПС звернулось до суду на 499 день строку, а отже не було порушено присічного 1095 денного строку.
Контролюючий орган просить суд врахувати, що матеріалами справи (копіями податкових повідомлень-рішень) підтверджено, що реальна сума за податковим повідомленням-рішенням №68611-5340-0417 від 16.06.2020 мала становити 62 970,92 грн, а не 49 356,50 грн, як було помилково зазначено в позовній заяві. У зв`язку з виявленою технічною помилкою та фактом скасування податкового повідомлення-рішення №865316-2413-0417-UA12020130000022909 від 29.04.2024, актуальна сума податкового боргу складається з наступних ППР:
- податкове повідомлення-рішення №68611-5340-0417 від 16.06.2020 на суму 62 970,92 грн;
- податкове повідомлення-рішення №68611/1-5340-0417 від 16.06.2020 на суму 89 208,81 грн.
Загальна сума податкового боргу, що підлягає стягненню, становить 152 179,73 грн. (62 970,92 грн + 89 208,81 грн).
З урахуванням викладеного, позивач вказує, що позовні вимоги мають бути задоволені частково.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги відповідача, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків - фізична особа за ідентифікаційним номером 2712700599.
Згідно із розрахунком за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з фізичних осіб, яка виникла внаслідок несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, а саме:
-податкового повідомлення-рішення №68611-5340-0417 від 16.06.2020 на суму 62970,92грн (а.с. 16);
-податкового повідомлення-рішення №68611/1-5340-0417 від 16.06.2020 на суму 89 208,81 грн (а.с. 15);
-податкового повідомлення-рішення №865316-2413-0417-UA12020130000022909 від 29.04.2024 на суму 100 830,46 грн.
Всього, на суму 239395,77 грн. (а.с. 11). 
При цьому, в розрахунку, що надано суду, допущено арифметичну помилку при зазначенні загальної суми боргу, що рахується за відповідачем відповідно до податкових повідомлень-рішень. Сума боргу при обрахунку сум, що вказані у податкових повідомленнях-рішеннях, складає 253 010,19 грн..
Існуючий податковий борг відображений в інтегрованій картці платника податків. 
З урахуванням вимог п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою позивачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у зв`язку із несплатою до бюджету сум податкового боргу Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу боржника податкову вимогу форми “Ф” №0001279-1306-0436 від 11.04.2023 на суму 95 937,64 грн., яка надіслана йому засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , поштове відправлення вручено адресату ( а.с. 6, 9).
На час вирішення спору судом першої інстанції доказів сплати суми заборгованості надано не було.
ГУ ДПС у позовній заяві, адресованій суду, вказало, що спір між сторонами виник з підстав несплати відповідачем податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 239 395,77 грн., і саме таку суму просило стягнути до бюджету з відповідача (а.с. 3).
Позивач, вважаючи суму боргу узгодженою, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що визначена сума податкових зобов`язань є узгодженою, та набула статусу податкового боргу. Будь-які докази щодо оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку, до матеріалів справи не надано, а отже наявні підстави для стягнення такого боргу з відповідача.
Відповідач вже під час апеляційного розгляду справи надав докази визнання ГУДПС в Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення №865316-2413-0417-UA12020130000022909 від 29.04.2024 на суму 100 830,46 грн. скасованим (відкликаним).
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу підтвердив факт відкликання рішення контролюючого органу на суму 100 830,46 грн..
Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції щодо наявних підстав для стягнення податкового боргу з відповідача правильними, проте, з урахуванням поданих сторонами нових доказів, рішення суду першої інстанції слід змінити у визначеній судом сумі податкового боргу, що підлягає стягненню з відповідача. 
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Згідно із п.36.1, п.36.2 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі, якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Положеннями пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Аналіз зазначених вище положень зумовив висновок про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про існування податкового боргу.
Як встановлено судом, суми зобов`язань, зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях, не були сплачені відповідачем - платником податків. Контролюючим органом виконані приписи чинного законодавства щодо порядку надіслання податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги. 
В матеріалах справи наявні докази надіслання відповідачу податкової вимоги на податкову адресу відповідачу та відсутні докази її оскарження чи скасування.

Оскільки суми податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями у встановлені законом строки не були сплачені відповідачем, вони набули статусу податкового боргу, і у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом про стягнення суми боргу в судому порядку. 
При цьому, колегія суддів враховує, що контролюючий орган, з урахуванням інформації Новоолександрівської селищної ради та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановив факт відчуження земельної ділянки (по якій відповідачу нараховано зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб) новому власнику ТОВ «СНВ-ГРУП», і у жовтні 2024 року відкликав повідомлення-рішення №865316-2413-0417-UA12020130000022909 від 29.04.2024 на суму 100 830,46 грн.. Лист про скасування (відкликання) повідомлення-рішення №865316-2413-0417-UA12020130000022909 від 29.04.2024 на суму 100 830,46 грн. долучено відповідачем до апеляційної скарги. 
Таким чином, сума у 100 830,46 грн. не входить до загальної суми боргу, яка має бути стягнута за позовом позивача – ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сторони не повідомили суду першої інстанції зазначені обставини, а надали такі докази лише під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, який має врахувати їх та надати відповідну оцінку.
Загальна сума податкового боргу, що підлягає стягненню з відповідача до бюджету, становить 152 179,73 грн. (62 970,92 грн. + 89 208,81 = 152 179,73) за податковими повідомленнями-рішеннями: №68611-5340-0417 від 16.06.2020 та №68611/1-5340-0417 від 16.06.2020. Відповідно, позовні вимоги, заявлені позивачем до суду, підлягають задоволенню частково. 
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що стягнення податкового боргу на підставі рішень №68611-5340-0417 від 16.06.2020 та №68611/1-5340-0417 від 16.06.2020, відбулося поза межами законного строку.
Так, строк позовної давності в період карантину, визначений п.102.4 ст. 102 ПК України, було зупинено з 18.03.2020 до 30.06.2024 на підставі п 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Також, в період дії правового режиму воєнного стану введенного в Україні, строк позовної давності зупинявся з 24.02.2022 до 01.08.2023 на підставі п. 102.9 ст.102 ПК України (в редакціях кодексу, чинних з 17.03.2022 по 26.07.2023). Крім того, строки позовної давності було зупинено на підставі п.п.69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01.08.2023. Зупинення перебігу позовної давності означає, що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
На думку колегії суддів, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було порушено 1095 денного строку для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині суми боргу, яка підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду, а отже, і позовні вимоги слід задовольнити частково, з урахуванням поданих сторонами доказів та встановлених обставин справи.
Керуючись ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі №160/32718/24 змінити, виклавши резолютивну частину рішення наступним чином:
«Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету в розмірі 152 179,73 грн. (сто п`ятдесят дві тисячі сто сімдесят дев`ять гривень сімдесят три копійки) за податковими повідомленнями-рішеннями №68611-5340-0417 від 16.06.2020 та №68611/1-5340-0417 від 16.06.2020.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».
В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі №160/32718/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, окрім випадків, визначених цим пунктом.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак