Дата документу 13.01.2026	Справа № 554/9201/25	
 	Провадження № 3/554/49/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2026 року м.Полтава
Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Троцька А.І., при секретарі – Гуренко Д.В., за участі ОСОБА_1 , захисника Удовіченка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2025 року серії ЕПР1 №360153, складеного інспектором УПП в Полтавській області ДПП Бутко В.М., вбачається, що 13 червня 2024 року, близько 06 години 35 хвилин в м.Полтаві по вул. Володимира В`язуна, 37-Д, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Т13110» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів). В порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 470712. За вказані дії передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні в інкримінованому йому правопорушенні вину не визнав. Пояснив, що направлявся на роботу та був зупинений працівниками УПП з невідомих причин. Алкоголю в той день і напередодні не вживав, однак йому висунули підозру в наявності ознак сп`яніння. На місці проходити огляд на стан сп`яніння не бажав, неодноразово наголошував, що згоден проїхати в медичний заклад, однак його прохання проігнорували і склали протокол про адміністративне правопорушення. 
Його захисник вказував, що працівниками УПП було порушено процедуру проведення огляду на стін алкогольного сп`яніння, безпідставно відмовлено в супроводі водія до медичного закладу. Результати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведені в приміщенні військової частини та в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», свідчать, що на час зупинки у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не було. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Доказуванням за цим принципом має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000)
Згідно ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення "Надточій проти України").
Виходячи із системного аналізу ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 85, 86 КПК України в поєднанні із вказаною вище позицією Конституційного суду України, викладеною у рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, а також практикою ЄСПЛ, що за правилами, визначеними ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має враховуватися судом як джерело права, можна зробити висновок, що у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності належними вважаються докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність передбачених ст. 280 КУпАП обставин, які підлягають доказуванню у справі, а також інших обставин, які мають значення для справи, та прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
В той же час допустимим визнається доказ, якщо він отриманий суб`єктом, уповноваженим на це законодавством із належного джерела та з додержанням належної процедури отримання, тобто дотримання процесуального порядку їх збирання та закріплення відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема КУпАП.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 13 червня 2024 року, близько 06 години 35 хвилин в м.Полтаві по вул. Володимира В`язуна, 37-Д, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Т13110» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів). В порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 470712.
Протокол було складено інспектором УПП в Полтавській області ДПП Бутко В.М. 13 червня 2025 року, тобто з різницею у рік від дати описаних в ньому подій, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.
На спростування розбіжностей в даті складання протоколу та даті самої події рапорту чи інших підтверджуючих документів не надано.
Як встановлено з пояснень, наданих в судовому засіданні свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під час зупинки ОСОБА_1 , його опитування та всі супроводжуючі дії проводив з ним ОСОБА_3 . Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення від 13.06.2025 року серії ЕПР1 №360153 був складений ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 , а також під логіном і паролем ОСОБА_2 .
Вказане також зафіксовано на долученому відеозаписі події.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені суттєві недоліки, слід визнати недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення від 13.06.2025 року серії ЕПР1 №360153, складений відносно ОСОБА_1 , як такий, що складений з порушеннями встановленого законом порядку.
Крім того, санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.
Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як встановлено з відеозапису події, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Останній повідомив, що готовий пройти огляд в медичному закладі, однак йому не було запропоновано та не було доставлено до медичного закладу. Без відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, поліцейський констатував факт відмови від проходження огляду на місці зупинки та повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Після складання протоколу поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 може самостійно звернутись до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння.
Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акт огляду від 13.06.2025 року, однак вказане направлення не оголошувалось та водію не пропонувалось проїхати до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» для проходження огляду.
Таким чином, працівник поліції обмежував права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушив положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а отже огляд водія проведено з істотними порушеннями.
Натомість стороною захисту надано відеозапис проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за місцем роботи ОСОБА_1 у приміщенні ВЧ НОМЕР_2 13.06.2025 року о 08.00 годині за допомогою газоаналізатора. Результат огляду негативний, ознак сп`яніння не виявлено.
Також надано висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 червня 2025 року, проведеного о 09.05 год. Згідно вказаного висновку у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 в той день повинен був заступити на службу та з`явитись на місце близько 06.40 год, оскільки в період з 06.50 год до 07.50 год проводиться огляд особового складу медиком та освідування газоаналізатором. Вони приїхали на місце зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , він не мав ознак сп`яніння, однак мав протокол за відмову від проходження огляду. Його відвезли у військову частину, освідували, ознак сп`яніння виявлено не було. Потім супроводжували в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», де також його освідували та за результатами ознак сп`яніння виявлено не було.
Враховуючи викладене, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного праовопрушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 130, 247, 251, 268, 283-284 КУпАП, 

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 діб.

Повний текст постанови виготовлено 14.01.2026 року.

Суддя Троцька А.І.