Справа № 185/9669/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої – судді Губіш О.А.
з участю:
секретаря – Окулянко У.Г. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр) звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачка має заборгованість: за договором №669765, укладеним 26 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та відповідачкою в сумі 4394 грн; за договором №75175415, укладеним 21 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та відповідачкою в сумі 6747, 92 грн, та за договором №4329946, укладеним 10 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем в сумі 51720 грн; за договором №5189632, укладеним 12.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачкою в сумі 18462, 50 грн. Позивач зазначив, що є правонаступником прав вимоги до позичальника ОСОБА_1 за наведеними вище договорами, а тому просить стягнути з відповідачки загальну заборгованість у розмірі 29604, 42 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали.
Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідачка отримала 05 грудня 2025 року. 
На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 26.08.2021 ОСОБА_2 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклала договір позики №669765.
Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути позику та сплачувати проценти.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 Договору, сума позики становить 1300, 00 грн, строк позики – 30 днів із процентною (базовою) фіксованою ставкою 2, 00 %. 
Згідно з пунктом 4 Договору, проценти за договором нараховуються щоденно на залишок позики, включаючи дати отримання та повернення.
Відповідно до п. 13 Договору його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано відповідачем накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, про що свідчить також пункт 20 договору, юридичні адреси та реквізити сторін.
Згідно з Додатком №1 до договору позики №669765 від 26.08.2021, загальна вартість кредиту за період з 26.08.2021 по 25.09.2021 становить 1690 грн.
Зі змісту довідки про підтвердження платежу ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000023654/ТНПП від 28.04.2025 вбачається, що ОСОБА_2 отримала 26.08.2021 на картку № НОМЕР_1 кошти в сумі 1300,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №669765 від 26.08.2021, загальна заборгованість відповідачки за договором станом на 25.01.2022 становить 4370 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1300 грн; заборгованість за відсотками 3070 грн.
25.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №25/01/2022, відповідно до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» своє право грошової вимоги до боржників, в тому числі право вимоги за договором позики №669765.
10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, в тому числі й за договором за договором позики №669765, щодо відповідачки.
Факт відступлення боргу підтверджується реєстром боржників, відповідно до якого за порядковим номером 116595 передано борг ОСОБА_2 за договором позики 669765 в сумі 4394 грн, з яких заборгованість за основним боргом 1300 грн, заборгованість за процентами 3070 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання 0, 26 грн.
Також встановлено, що 21.08.2021 ОСОБА_2 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклала договір позики №75175415.
Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути позику та сплачувати проценти.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 Договору, сума позики становить 2000, 00 грн, строк позики – 30 днів із процентною (базовою) фіксованою ставкою 1, 99 %. 
Згідно з пунктом 4 Договору, проценти за договором нараховуються щоденно на залишок позики, включаючи дати отримання та повернення.
Відповідно до п. 12 Договору його укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано відповідачем накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, про що свідчить також пункт 20 договору, юридичні адреси та реквізити сторін.
Згідно з Додатком №1 до договору позики №75175415 від 21.08.2021, загальна вартість кредиту за період з 21.08.2021 по 20.09.2021 становить 2417, 90 грн.
Зі змісту довідки про підтвердження платежу ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» №26/06-2025-1/ТНПП від 26.06.2025 вбачається, що ОСОБА_2 отримала 21.08.2021 на картку № НОМЕР_1 кошти в сумі 2000,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №669765 від 26.08.2021, загальна заборгованість відповідачки за договором станом на 27.01.2022 становить 4711, 32 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2000 грн; заборгованість за відсотками 4776 грн.
27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» своє право грошової вимоги до боржників, в тому числі право вимоги за договором позики №75175415.
10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, в тому числі й за договором за договором позики №75175415, щодо відповідачки.
Факт відступлення боргу підтверджується реєстром боржників, відповідно до якого за порядковим номером 105025 передано борг ОСОБА_2 за договором позики 75175415 в сумі 6747, 92 грн, з яких заборгованість за основним боргом 2000 грн, заборгованість за процентами 4711, 32 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання 36, 60 грн.
Крім того, судом встановлено, що 10.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит №4329946 (індивідуальна частина) (далі - Договір №4329946), який був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора R43457, що підтверджено довідкою про ідентифікацію.
Відповідно до пункту 6.1 Договору, вказаний кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно- телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно з пунктом 6.2 Договору, проект договору розміщений в Особистому кабінеті позичальника. Відповідь про прийняття пропозиції про укладення договору надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефон позичальника, який в подальшому використовує позичальник для підписання цього кредитного договору. Електронне повідомлення може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджер або у смс повідомленні з мобільного номеру позичальника на номер 2277.
У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» в електронній формі.
За умовами Договору, ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати відповідачці кредит у сумі 2500,00 грн на строк 30 днів зі сплатою за користування грошовими коштами у розмірі 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування грошовими коштами.
Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1212, 50 грн в грошовому виразі та 12, 184.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 3712, 50.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Комісія за надання кредиту: 275.00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Проценти за користування кредитом: 937, 50 грн, які нараховуються за ставкою 1, 25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Зі змісту анкети-заяви на кредит №4329946 від 10.09.2021 вбачається, що ОСОБА_2 з метою отримання грошових коштів у кредит сформувала відповідну заяву, 30.09.2021 був підписаний договір.
Таким чином, отримавши одноразовий ідентифікатор R43457, який прирівнюється до власноручного підпису, відповідач підписав кредитний договір, прийняв пропозицію Товариства про укладення цього договору та погодився з усіма додатками та невід`ємними його частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів), в яких визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань кредитодавця.
На виконання умов договору ТОВ «МІЛОАН» виконало своє грошове зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. Вказана обставина підтверджується квитанцією системи LiqPay ID платежу №1759601586 від 10.09.2021, призначення платежу: кошти згідно договору 4329946.
28.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило шляхом продажу Новому кредитору - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором позики № 4329946 від 10.09.2021, укладеного між ТОВ "МІЛОАН" та боржником ОСОБА_2 . 
Згідно з реєстром боржників до договору про відступлення прав вимоги № 28-12/2021-72 від 28.12.2021 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 11212, 50 грн, що складається з 2500 грн заборгованості за тілом кредиту, 8712, 50 грн заборгованості по відсотках. 
ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором №4329946. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №4329946 від 10.09.2021, укладеним 10.09.2021 між відповідачкою ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» в сумі 18462, 50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 2500 грн, 15962, 50 грн – заборгованість за нарахованими відсотками.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Так, порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У даній справі договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому позивач через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.
Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.202 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Наявні вище докази у справі у своїй сукупності належним чином свідчать про укладення між ОСОБА_2 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитних договорів №669765 від 26.08.2021, №75175415 від 21.08.2021, а також між ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» кредитного договору №4329946 від 10.09.2021, та відповідно, наявність у відповідачки заборгованості за такими кредитними договорами. 
Суд зазначає те, що «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Мілоан» є не банківськими, а фінансовими установами, а тому укладаючи кредитний договір та заповнюючи анкету-заяву на отримання кредитних коштів, позичальник, вказуючи номер карткового рахунку, на який бажає отримати кредитні кошти, діє за власною волею, а фінансова установа, в свою чергу, не має повноважень на встановлення власника такого рахунку, оскільки така інформація є банківською таємницею.
Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Позивач підтвердив своє право вимоги за кредитними договорами №669765, №75175415 та №4329946 згідно Договорів факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, № 25/01-2022/1 від 25.01.2022, №27/01/2022 від 27.01.2022.
Суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконала, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основними зобов`язаннями, яка складається із суми позики: за договорами, укладеними з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» № 669765 від 26.08.2021 - 1300 грн, №75175415 від 21.08.2021 – 2000 грн, за договором, укладеним з ТОВ «Мілоан» № 4329946 від 10.09. 2021 – 2500 грн.
Таким чином, заборгованість відповідачки за тілом кредиту по вказаних договорах в загальній сумі становить 5800 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за договорами, укладеними з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» № №669765 від 26.08.2021 в розмірі 3070 грн, №75175415 від 21.08.2021 в розмірі 4711, 32 грн та за договором, укладеним з ТОВ «Мілоан» № 4329946 від 10.09.2021 в розмірі 15962, 50 грн задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом встановлено, що кредитним договором №669765 передбачено строк кредитування 30 днів, кредитним договором № 75175415 передбачено строк кредитування 30 днів, та кредитним договором №4329946 передбачено строк кредитування також 30 днів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) та вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.
Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28).
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому, наприклад, замовник робіт або послуг, який прострочив їх оплату, має сплачувати проценти річних за статтею 625 ЦК України, розмір яких може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора, а за прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №669765 від 26.08.2021 сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відсотки нараховані за кредитним договором в межах строку дії договору 30 днів, становить 390 грн, і саме ця сума процентів в межах строку дії договору підлягає стягненню з відповідачки.
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №75175415 від 21.08.2021 сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відсотки нараховані за кредитним договором в межах строку дії договору 30 днів, становить 417, 90 грн, і саме ця сума процентів в межах строку дії договору підлягає стягненню з відповідачки.
Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4329946 сформованого ТОВ «Мілоан» відсотки нараховані за кредитним договором в межах строку дії договору 30 днів, становлять 937, 50 грн, і саме ця сума процентів в межах строку дії договору підлягає стягненню з відповідачки.
Позивачем не долучені до матеріалів справи будь-яких доказів на підтвердження пролонгації кредитного договору № 4329946.
Таким чином, нараховані відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування, з огляду на наведену вище практику Верховного Суду, стягненню не підлягають.
Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідачки на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» заборгованості в загальному розмірі 7606 грн, а саме заборгованості за кредитним договором №669765 від 26.08.2021 в сумі 1714 грн з яких: 1300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 390 грн - сума заборгованості за відсотками, 20, 80 грн – інфляційні збитки та 3, 20 грн – 3 % річних; за кредитним договором №75175415 від 21.08.2021 в сумі 2454, 50 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 417, 90 грн - сума заборгованості за відсотками, 32 грн – інфляційні збитки та 4, 60 грн – 3 % річних; за кредитним договором №4329946 від 10.09.2021 в сумі 3437, 5 грн, з яких: 2500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 937,5 грн - сума заборгованості за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 778 грн (3028 грн х 7606 грн : 29604, 42 грн).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Проаналізувавши надані позивачем докази про понесені витрати за надану професійну правничу допомогу, враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат розміру задоволених позовних вимог, (вимоги позовної заяви задоволено на 25, 69 %), суд вважає, що існують правові підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача 3339, 7 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції (13000 грн / 100х 25, 69).
На підставі ст.ст. 512, 514, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926, заборгованість за: 
- договором № 669765, укладеним 26.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та відповідачкою в сумі 1714 грн, що складається з 1300 грн заборгованості за тілом кредиту, 390 грн заборгованості по відсотках, 20, 80 грн інфляційних збитків, 3, 20 грн - нараховані 3 % річних;
- договором № 75175415, укладеним 21.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та відповідачкою в сумі 2454, 50 грн, що складається з 2000 грн заборгованості за тілом кредиту, 417, 90 грн заборгованості по відсотках, 32 грн інфляційних збитків, 4, 60 грн - нараховані 3 % річних;
- договором про споживчий кредит №4329946, укладеним 10.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою в сумі 3437, 5 грн; з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2500 грн, заборгованість за відсотками – 937, 50 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 778 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3339, 7 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926. 

Відповідачка: ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча: