Справа № 175/1477/26
Провадження № 1-кп/175/87/26
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 січня 2026 року      селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №12026047240000007 від 09.01.2026 за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянин України, маючий середню загальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, інвалідом та учасником бойових дій не є, маючий малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий:
10.07.2025 скеровано обвинувальний акт до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , згідно судового наказу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду, 25.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме: 29.01.2043 року. 
Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання доньки, які покладені на нього як батька ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дитини, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених судовим наказом коштів на утримання дитини, у період часу з 25 липня 2025 року по 01 січня 2026 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї доньки, а саме: без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, працюючи у приватної особи і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРУМЮ (м. Одеса) про необхідність виконання аліментних зобов`язань, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, в результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та за період з 25.07.2025 по 01.01.2026 становить 36 015, 26 гривень.
Таким чином ОСОБА_3 підозрюється у злісному ухиленні від сплати встановлених судовим наказом Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2025 року коштів на утримання своєї доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат понад три місяці відповідних платежів та за період з 25.07.2025 по 01.01.2026 становить 36 015, 25 гривень.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Докази підтвердження встановлених судом обставин
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. 
Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
До обвинувального акту долучено письмову заяву законного представника потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, оскільки скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в силу ст. 67 КК України, не встановлені. 
Мотиви призначення покарання 
При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, той факт, що він офіційно не працевлаштований, і не вжив заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у міський центр зайнятості з приводу постановлення на облік як безробітного, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відношення до вчиненого, який свою вину визнав, та призначає покарання у виді пробаційного нагляду, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 
- копія судового наказу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2025 року у справі № 175/12044/25 – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- копії довідок, розрахунків заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №79126442 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя             ОСОБА_1