Справа № 529/800/25
Провадження № 2/529/494/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

29 грудня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.
за участю секретаря – Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 

встановив :
Представниця позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" – Сімутіна А.А., через засоби поштового зв`язку, звернулася до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами.
Свій позов обґрунтовує тим, що 14.12.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 31067-12/2024 Вказаний договір укладено в електронній формі. Кошти надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 
При цьому відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання кредитних коштів. 
25.04.2025 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 250425, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає права грошової вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 14.12.2024 № 31067-12/2024 в сумі 21 320 грн. з яких 6 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 920 грн. 45 коп. – сума заборгованості за відсотками, 11 400 грн. – заборгованість за штрафом. 
Крім того, 08.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 8418661, договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну елктронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису. 
Також 18.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 73917434. Вказаний кредитний договір також укладено в електронному вигляді. 
Так відповідно до вказаних договорів кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права грошової вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 73917434 від 18.01.2025 в сумі 17 250 грн., з яких 5 00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 500 грн. – сума заборгованості за відсотками, 10 000 грн. заборгованість за пенею, 750 грн. – за надання комісії. 
Крім того, відповідно до витягу з реєстру Боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором від 08.01.2025 № № 8418661 в сумі 21 450 грн. з яких 6 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 грн. 85 коп. – сума заборгованості за відсотками, 13 000 грн. – сума заборгованості за пенею, 1 931 грн. 15 коп. –т комісія за надання кредиту.
З моменту отримання прав вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за вказаними кредитними договорами, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 60 020 грн, яку і прохає представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягнути з останньої на його користь, а також понесені судові витрати.
08.09.2025 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено розгляд такої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
04.11.2025 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області витребувано у позивача докази по справі. 
02.12.2025 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про банківський рахунок, належний відповідачці у даній банківській установі та виписку по рахунку. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в клопотанні від 28.11.2025 
зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду повернуто конверти із судовими повістками на 06.10.2025, 04.11.2025, 02.12.2025, 29.12.2025, які надсилалися ОСОБА_1 рекомендованим листом, за зареєстрованою адресою її проживання, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Окрім того, відповідачці ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованою адресою її проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”. 
Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
З огляду на норми ч.8 ст.128 ЦПК України відповідачка повідомлена належним чином про розгляд справи.
За таких обставин, судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31067-12/2024 від 14.12.2024 суд зазначає наступне.
14.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1  в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 31067-12/2024. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн., строком на 120 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із процентною ставкою 1 % вдень (а.с.9-11). 
Кінцева дата погашення кредиту 12.04.2025.
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Вказаний кредитний договір відповідачка ОСОБА_1 підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Y825. 
Крім того відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.14-15). 
Відповідно до п. 5.3 у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості – на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством.
Як вбачається з довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків та з яким укладено договір на переказ коштів, що 14.12.2024 о 17 год. 35 хв. успішно перераховано кошти в сумі 6 000 грн.. Маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.uа. НОМЕР_2 . (а.с. 16). 
Вказане також підтверджується відповідною випискою по картковому рахунку № НОМЕР_3 , належного ОСОБА_1 .
З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 на погашення заборгованості 11.01.2025 внесла 900 грн, а в подальшому здійснила, ще кілька платежів, загальна сума яких становить 3 280 грн. Інші платежі на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачкою ОСОБА_1 не здійснювались, як наслідок виникла заборгованість, яка складається з простроченого тіла кредиту – 6000 грн., прострочених відсотків в сумі 3 920 грн., штрафу – 11 400 грн.
Крім того із вказаного розрахунку вбачається, що відсотки нараховувались по 12.04.2025 включно, тобто в межах строку кредитування.
Відповідно до умов п. 4.1.4 кредитодавець має право без згоди клієнта відступити право вимоги за даним договором третій особі. 
25.04.2025 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №250425, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 17-18).
Із п.1.2. вищезазначеного договору вбачається, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ » набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 31067-12/2024 в сумі 21 320 грн., з яких 6 000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 3 920 грн., заборгованості за штрафом (а.с. 21). 
Відносно нарахованого штрафа в сумі 11 400 суд зазначає наступне.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 рокуза№64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.
Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.
Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування пені в сумі 11 400 грн. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.
Таким чином, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої кредитні зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином як перед позивачем так і перед первісним позичальником не виконала, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості в сумі 9 920 грн., яка складається з тіла кредиту та нарахованих відсотків. 
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8418661 від 07.01.2025 суд зазначає наступне.
07.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 8418661. 
Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 6 500 грн. строком на 30 днів, дата повернення 05.02.2025, зі сплатою відсотків за користування кредитом із процентною ставкою в день 1 % (а.с.26-32).
Сторони договору також обумовили відсоткову ставку за понадстрокове користування позикою 5 % за день, а також пеню в розмірі 5%. 
Відповідно до до п. 2.2.4 комісія за надання кредиту становить 29,71% від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 1 931 грн. 15 коп.
Вказаний кредитний договір відповідачка ОСОБА_1 підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 576116. 
За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника (п. 1 договору). Реквізити такого електронного платіжного засобу позичальника останньою вказано НОМЕР_1 .
Позикодавець свої договірні зобов`язання виконав та 07.01.2025 здійснив перерахування кредитних коштів, наданих ОСОБА_1 на її платіжну карту НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк».
Як вбачається з розрахунку ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідачці ОСОБА_1 надано кредит в сумі 6 500 грн. Відповідно до розрахунку, ОСОБА_1 нараховувались відсотки згідно по дату закінчення договірних відносин в розмірі 0,1 % за день. Вказані відсотки нараховувались до 06.02.2025 включно (а.с. 107-108).
З 07.02.2025 кредитодавцем нараховувалась пеня в розмірі 325 грн. за кожен день, нарахування якої відбувалось по 18.03.2025.
Крім того, згідно даного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості та виконання своїх кредитних зобов`язань жодних платежів не вносила, як наслідок утворилась заборгованість в загальному розмірі 21 450 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 500 грн., суми заборгованості за відсотками 18 грн. 85 коп., нарахованої пені в сумі 13 000 грн., комісії за надання кредиту – 1 931 грн. 15 коп.
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 33-34).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ » набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №8418661 від 08.01.2025 в сумі 21 450 грн., з яких 6 500 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 18 грн. 85 коп. – заборгованості за відсотками, 13 000 - заборгованості за пенею, 1 931 грн. 15 коп – заборгованість за комісією. 
Аналізуючи умови пункту 2.2.4 Договору, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що вона обізнана та погодилась з умовою даного договору. Тому заборгованість у розмірі 1931 грн. 15 коп. за комісією, пов`язану з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідача.
Разом з тим, пеня в сумі 13 000 грн. нарахована відповідачці ОСОБА_1 не грунтується на вимогах чинного законодавства (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), оскільки така нарахована в умовах воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині її стягнення не підлягають задоволенню.
Отже, враховуючи вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 8 450 грн., яка складається, з тіла кредиту – 6 500 грн, нарахованих відсотків – 18 грн. 85 коп., та комісії за надання кредиту – 1 931 грн. 15 коп..
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 73917434 від 18.01.2025 суд зазначає наступне.
18.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73917434. 
Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 30 днів, дата повернення 16.02.2025, зі фіксованою ставкою 0,5 % (а.с.40-46).
Сторони договору також обумовили відсоткову ставку за понадстрокове користування позикою 4 % за день, а також пеню в розмірі 4%. 
Відповідно до п. 2.2.4 комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 750 грн. 
Вказаний кредитний договір відповідачка ОСОБА_1 підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 01088.
За цим договором кредитодавець зобов?язується передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника (п. 2.1 договору). Реквізити такого електронного платіжного засобу позичальника останньою вказано НОМЕР_1 (а.с. 46 зворот).
Позикодавець свої договірні зобов`язання виконав та 18.01.2025 здійснив перерахування кредитних коштів, наданих ОСОБА_1 на її платіжну карту, яка вказана у кредитному договорі. 
Як вбачається з розрахунку ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідачці ОСОБА_1 надано кредит в сумі 5 000 грн. Відповідно до розрахунку, ОСОБА_1 нараховувались відсотки з 18.01.2025 по 16.02.2025 в розмірі 0,5 % вдень, що становить 25 грн., а в подальшому з 17.02.2025 по дату закінчення договірних відносин в розмірі 1 % за день в сумі 50 грн. Вказані відсотки нараховувались до 18.03.2025 включно (а.с. 54-56).
Згідно даного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості та виконання своїх кредитних зобов`язань 16.02.2025 внесла платіж в сумі 750 грн., інших платежів на виконання своїх кредитних зобов`язань відповідачка не вносила, як наслідок утворилась заборгованість в загальному розмірі 17 250 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн., суми заборгованості за відсотками 1 500 грн., нарахованої пені в сумі 10 000 грн., комісії за надання кредиту – 750 грн. 
Відповідно до п. 7.1 позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та /або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу після такого ініціювання.
Саме нарахування відсотків за вказаним кредитним договором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відбувалось по 18.03.2025 (а.с. 55).
Судом встановлено, що сплата відсотків за процентною ставкою 0,5% та частини тіла кредиту відбулась в строк дії самого кредитного договору – 16.02.2025, який є кінцевою датою дії строку договору.
Разом з тим, на підтвердження пролонгації договору позики № 73917434 матеріали справи не містять додаткової угоди, укладеної між відповідачкою ОСОБА_1 та «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», що прямо визначено п. 7.1 самого договору.
Оскільки сторони у самому договорі погодили строк повернення кредитних коштів, відсотків – 16.02.2025, вказаний договір не пролонговано, тому нарахування відсотків за таким є правомірним до 16.02.2025 включно, оскільки таке нарахування відбувалось в межах строку самого кредитування 30 днів.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц (14-318цс18).
Нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України після спливу строку кредитування кредитодавцем не здійснювалося.
Право ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зі спливом строку кредитування нараховувати відсотки за кредитом припинилося, тому нараховані відсотки з 17.02.2025 по 18.03.2025 в сумі 1 500 грн, які нараховані за межами строку кредитування є неправомірними.
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачці ОСОБА_1 в період строку дії кредитного договору, а саме з 18.01.2025 по 16.02.2025 нараховано відсотки в сумі 750 грн..
Разом з тим, із детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 73917434 від 18.01.2025, наданого позивачем по справі, вбачається, що 16.02.2025 відповідачкою ОСОБА_1 внесено на погашення заборгованості кошти в сумі 750 грн., такі слід зарахувати на погашення заборгованості відсотків за вказаним кредитним договором. 
Таким чином, загальна заборгованість за нарахованими відсотками за вказаним кредитним договором станом на 16.02.2025 становила 0 грн (750 грн які нараховані в межах строку кредитування – 750 грн внесених відповідачем). 
Щодо нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 750 грн, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що вона обізнана та погодилась з умовою даного договору. Тому заборгованість у розмірі 750 грн. за комісією, пов`язану з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідача.
Крім того, з 19.03.2025 кредитодавцем нараховувалась пеня в розмірі 200 грн. за кожен день, нарахування якої відбувалось по 07.05.2025.
Разом з тим, пеня в сумі 10 000 грн. нарахована відповідачці ОСОБА_1 не грунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки така нарахована в умовах воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині її стягнення не підлягають до задоволенню.
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство з повернення боргів» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 33-34).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ » набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 739917434 від 18.01.2025, позивачем набуто в сумі 17 250 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 5 000 грн., 1 500 грн. – заборгованості за відсотками, сума заборгованості за пенею 10 000 грн., 750 грн. – сума заборгованості за комісією (а.с.53). 
Отже, враховуючи вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 5 750 грн., яка складається, з тіла кредиту – 5000 грн, та комісії за надання кредиту – 750 грн. 
Норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - ч.1 ст. 626 ЦК України.
Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором – ст.. 1049 ЦК України. 
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Встановлено, що після відступлення права вимоги будь-яких штрафних санкцій позивачем нараховано не було.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ “ФК “Європейська агенція з повернення боргів” підлягають частковому задоволенню.
Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитних договорів відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання частково не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 24 120 грн., яка підлягає стягненню з останньої.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме 40,19 %, в сумі 1 216 грн. 95 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 . 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_6 у АТ «ТАСкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 31067-12/2024 від 14.12.2024 в розмірі 9 920 грн., за кредитним договором № 8418661 від 07.01.2025 у розмірі 8 450 грн., за кредитним договором № 73917434 від 18.01.2025 у розмірі 5 750 грн., а всього стягнути заборгованість за кредитними договорами в сумі 24 120 (двадцять чотири тисячі сто двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_6 у АТ «ТАСкомбанк» витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 1 216 (одна тисяча двісті шістнадцять) 95 коп.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча Л.Є. Петренко