ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3974/25  Номер провадження 33/814/210/26	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Гонтою М.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 26.08.2025 року о 15-38 год. в с. Розсошенці по вул. Полтавська, 1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Megane н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриття обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 , в якій просить  постанову щодо неї скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевий суд помилково встановив наявність її відмови, так як вона не відмовлялась пройти огляд у закладі охорони здоров`я, навпаки зазначала правоохоронцям про те, що готова до огляду.
Вказує, що 26.08.2025, під час керування транспортним засобом, вона не перебувала в стані будь-якого виду сп`яніння, а надаючи пояснення поліцейській зазначила, що вживала енергетичний слабоалкогольний напій пізно ввечері та мала на увазі пізній вечір 25 серпня 2025 року, та не змінювала пояснень, а твердження поліцейської про те, що вона нібито змінила пояснення коли протокол було складено, не відповідають дійсності, оскільки її слова представником поліції були витлумачені невірно.
Зазначає, що має посвідчення водія з 2008 року та жодного разу не притягалась до юридичної відповідальності, пов`язаної з керуванням транспортними засобами. 
Вказує, що будучи юридично не обізнаною щодо порядку огляду на стан сп`яніння зазначила, що не вбачає сенсу у проходженні тесту «Драгер», але фактично не заперечувала проти медичного огляду у закладі охорони здоров`я.
Зазначає, що повідомляла поліцейську, що не заперечує щодо відвідування закладу охорони здоров`я з метою перевірки на стан будь-якого сп`яніння, але поліцейська повідомила, що протокол вже складено (дописано) і пряма мова: «Ви можете їхати куди хочете».
Також вказує, що поліцейські надали їй копію протоколу про адміністративне правопорушення, але про те, що в матеріалах справи та взагалі існує направленням на огляд водія транспортного засобу від 26.08.2025 вона дізналась тільки зі спірного судового рішення та з таким направленням її не ознайомили та не повідомили, що воно взагалі складено, враховуючи те, що вона не заперечувала проти огляду в закладі охорони здоров`я.
Вважає, що дії поліцейських є процедурно неправильними в розумінні дотримання Інструкції але й такими, що суперечать суті публічної служби.
Зазначає, що 26.08.2025 вона самостійно викликала таксі та відразу поїхала до Комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради о 17:19 її було оглянуто та складено Висновок, відповідно до якого ознак сп`яніння в неї виявлено не було, але коли вона близько 18:00 повернулася на місце події, поліцейських, які складали протокол на місці не було.

Заслухавши виступ  ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 26.08.2025 серії ЕПР1 № 434787; направлення до Полтавськоого обласного центру залежностей ПОР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно із яким ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду; відеозапису події.
Згідно з відеозаписом та поясненнями ОСОБА_1 , остання не заперечувала факт керування транспортним засобом Renault Megane н.з. НОМЕР_2 за викладених у протоколі та постанові суду обставин.
Після зупинки транспортного засобу, у працівників поліції виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я, роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду.
Встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Усупереч доводам апеляційної скарги, на відеозаписі зафіксовано, що на вимогу поліцейського про необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилася від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, прохала її відпустити.
На підставі викладеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.
Істотних порушень правил проходження огляду на стан сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Посилання ОСОБА_1 на те, що вона після складання адміністративних матеріалів самостійно звернулася до медичного закладу та за результатами огляду було встановлено, що вона не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, як правильно зазначив суд першої інстанції, не можуть братися до уваги, оскільки такий огляд проводився поза межами відповідної процедури визначеної законом та ОСОБА_1 не інкримінувалося перебування в стані алкогольного сп`яніння через те, що вона від проходження огляду відмовилася. Відмова належним чином зафіксована на відеозаписі.
Також не можуть бути враховані доводи ОСОБА_1 щодо її перебування у напруженому психоемоційному стані через зустріч із сином, який тривалий час перебував у полоні.
Так, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, а отже, керування від водія вимагає підвищеної уваги та концентрації, а Правилами дорожнього руху, яких водій має неухильно дотримуватися, прямо заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу (п.п. «а», «б» 2.9 ПДР).
І в розумінні ст. 18 КУпАП, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом не перебуваючи в стані крайньої необхідності.
Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан