ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/4000/24	
Суддя І інстанції Маковська О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- встановити наявність компетенції (повноважень) начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни розглядати заяву від 15.05.2024 вх. С-184-П де присутня вимога про її звільнення та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і порушення гарантій прав людини та зобов`язати розглянути заяву на засіданні виконкому.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати і ухвалою її позов направити до суду за територіальною підсудністю згідно ч.8 ст. 29 КАС України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду про відмову у відкритті провадження за адміністративним позовом зроблено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм процесуального права п.4,5 ч.1 ст. 5 КАСУ та неправильного вирішення питання про відкриття провадження за позовом п.4,5 ч. 1 ст. 5 КАСУ, ч.3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції. 
Також, до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому позивач просила:
- ухвалою повернути відповідно до ч.2 ст. 167 КАС України та кваліфікувати такий відзив як відмову відповідача надати відзив на позов в строк;
- продовжити строк для подання відповіді на відзив після розгляду цього клопотання;
- призначити розгляд судового провадження за правилами загального позовного провадження згідно ст. 12, 257 КАСУ;
- зобов`язати відповідача надати підтвердження повноважень Номеровської Т.М. для подання відповіді на відзив.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.
По-перше, як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на підтвердження наявності повноважень на підписання і подачу відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем до відзиву були долучені відповідні документи. Підстави для застосування положень ч.2 ст. 167 КАС України до поданого відзиву відсутні.
По-друге, нормами КАС України не передбачено подання відповіді на відзив на апеляційну скаргу, що свідчить про відсутність підстав для продовження строку для подання відповіді на відзив на апеляційну скаргу.
По-третє, відповідно до ч.2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Зважаючи на те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження, така апеляційна скарга розглядається судом апеляційної скарги в порядку письмового провадження, що свідчить про відсутність підстав для призначення розгляду судового провадження за правилами загального позовного провадження згідно ст. 12, 257 КАСУ.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства
Згідно пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
Публічно-правовий спір – спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.
Водночас під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.
Отже, суд першої інстанції в цілому правильно зазначив те, що компетенційний спір може існувати лише між суб`єктами владних повноважень.
В той же час, суд першої інстанції не звернув увагу на зміст заявленого позову, який стосувався порядку та результатів розгляду відповідачем заяви позивача від 15.05.2024 вх. С-1084-П; не визначив предмет спору між сторонами та дійшов необґрунтованого висновку про те, що переданий на вирішення суду спір є компетенційним спором.
Із заявленого позивачем позову можливо дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не лише просила встановити компетенцію відповідача щодо розгляду заяви від 15.05.2024 вх. С-1084-П, а і не погоджувався з порядком та результатами її розгляду, внаслідок чого просила визнати таку процедуру протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії.
Таким чином, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції неможливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому, вимоги скаржника в апеляційній скарзі про направлення справи до суду за територіальною підсудністю згідно ч.8 ст. 29 КАС України не ґрунтуються на процесуальних нормах КАС України, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 20 січня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.В. Сафронова