Справа №: 398/151/26 
провадження №: 3/398/192/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

"26" січня 2026 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 25.11.2025 року близько 20 год 00 хв, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ухилилась від своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини її фізичний, духовний та нормальний розвиток відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_2 самовільно залишила місце проживання та перебувала без нагляду та контролю батьків з 20:00 год 25.12.2025 року до 05:45 год 26.11.2025 року, що могло спричинити шкоду фізичному та психологічному здоров`ю дитини, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Подала заяву, в якій зазначила, що в 2023 році розірвала шлюб з ОСОБА_3 та з того часу їх спільна донька – ОСОБА_2 – проживала разом з її колишнім чоловіком, в тому числі і на момент її зникнення. Після цієї події вона забрала доньку проживати до себе. У зв`язку із зазначеним, не вважає, що нею були не виконанні батьківські обов`язки. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 статті 184 КУпАП України передбачена відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а такожіншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Тобто поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення від 28.11.2025 року відносно ОСОБА_1 , в силу зазначених норм КУпАП зобов`язаний був зібрати та надати суду докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 поставлено те, що вона ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, наслідком чого стало те, що її донька ОСОБА_2 самовільно залишила місце проживання та перебувала без нагляду та контролю батьків, що на думку поліцейського є ухиленням від виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.11.2025 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським, крім самого протоколу, надано: рапорт старшого інспектора – чергового Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградської області Чуй Д.М. від 26.11.2025 року з якого вбачається, що 26.11.2025 року до ЧЧ Олександрійського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що його донька ОСОБА_2 25.11.2025 року близько 20:00 год пішла гуляти та до теперішнього часу місце перебування не відомо, раніше не зникала; протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, в якій ОСОБА_3 просив встановити місце знаходження його доньки ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких зазначено, що 25.11.2025 року приблизно о 20:00 год його донька ОСОБА_2 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , вийшла на вулицю погуляти, проте не повернулася, як домовлялися до 22:00 год; письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.11.2025 року, відповідно до яких остання пояснила, що вона та її колишній чоловік ОСОБА_3 мають спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в даний час разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . 25.11.2025 року близько о 20:00 год її донька ОСОБА_2 пішла гуляти, вимкнула телефон та не повернулася ввечері додому, 26.11.2025 року, близько о 01:00 год колишній чоловік ОСОБА_3 зателефонував до поліції та повідомив про зникнення дитини.
За змістом ст. ст. 9 – 11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Судом встановлено, що на момент зникнення дитини, остання постійно проживала разом зі своїм батьком – ОСОБА_3 – за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 та не перебувала під контролем ОСОБА_1 , яка проживає окремо від них. При цьому, вищезазначені докази не містять об`єктивних даних, що дають підстави беззаперечно стверджувати про невиконання та/або ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, наслідком чого стало самовільне залишення малолітньою ОСОБА_2 постійного місця проживання її батька. Також в матеріалах справи відсутні відомості про причини такого вчинку дитиною.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вищезазначеного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя О.В.Авраменко