Справа № 464/1131/25 Головуючий у 1 інстанції: Ціпивко І.І. 
Провадження № 22-ц/811/2507/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 листопада 2025 року м. Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Хоцяновича О.В.,
з участю: представника позивача – Костича О.І., 
представника відповідача – Рождественської Л.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД Плюс» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД Плюс» про стягнення коштів,

встановив:
У лютому 2025 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Олімпік ЛТД Плюс» грошові кошти у розмірі 3000 доларів США та судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що 06.10.2023 року між нею та ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» укладено договір завдатку №51, відповідно до п.1.1 якого, відповідач зобов?язався продати, а позивач придбати у власність спеціальне майнове право на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 69,25 кв.м., яка розташована на 4 поверсі, будинок 2.1 (введення в експлуатацію – 1 квартал 2026 року). 
Пунктом 1.3 договору підтверджується, що позивачем сплачено на користь відповідача грошові кошти в розмірі 3000 доларів США в рахунок оплати за квартиру. 
Попри укладення вищезазначеного договору, основний договір купівлі-продажу спеціального майнового права на квартиру між сторонами так і не був укладений. 
Позивачка неодноразово зверталася у відділ продажу з проханням укласти такий договір, але постійно отримувала обіцянки зробити це згодом. При цьому, орієнтовно у вересні – жовтні 2024 року працівниця відділу продажу цікавилася, чи ще актуальна для позивачки купівля заброньованої квартири і чи будуть вноситися кошти, але знову ж таки без укладення договору купівлі-продажу спеціального майнового права на квартиру. 
В листопаді 2024 року позивачці повідомили про те, що заброньована нею квартира продана, на прохання щодо повернення 3000 доларів США, які були внесені, відмовили, пояснивши, що завдаток не повертається. 
03.12.2024 року позивачкою було направлено на юридичну адресу відповідача цінним листом з описом вимогу про повернення коштів, яка була отримана відповідачем 19.12.2024 року, проте, кошти відповідач не повернув.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, передані в якості авансу, в розмірі 3000 доларів США та 1248 грн. 90 коп. судового збору.
Рішення суду оскаржив відповідач ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс», просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначав, що між сторонами укладено договір завдатку №51 від 06.10.2023 року, відповідно до якого продавець ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» зобов`язується продати, а покупець ОСОБА_1 придбати у власність спеціальне майнове право на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір укладено в письмовій формі та у ньому чітко визначено, що продавець приймає в рахунок оплати за майно грошову суму в розмірі 3000 доларів США, а отже, передані однією стороною другій стороні грошові суми у рахунок належних за договором платежів є завдатком, а не авансом. 
Вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що всупереч вищенаведеному, договір купівлі-продажу спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості – квартиру АДРЕСА_2 , між сторонами укладено не було, а тому передані позивачем грошові кошти є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку з не укладенням договору купівлі-продажу, незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений. 
Наголошує, що після реєстрації спеціального майнового права 09.05.2024 року ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» було зацікавлене в якнайшвидшому укладенні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 , зважаючи на отриманням завдатку саме від позивачки. 
Вказує, що позивачка не виконала взятих на себе зобов`язань згідно договору завдатку №51 від 06.10.2023 року: не здійснювала чергових платежів згідно погодженого графіку та не уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 
Враховуючи дані обставини, вважає, що порушення зобов`язання відбулось з вини боржника, а відтак, відсутні обставини для повернення суми завдатку в розмірі 3000 доларів США. 
Додає, що позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, що нею вчинялися будь-які дії щодо укладення договору купівлі-продажу, як і не надано доказів відмови чи ухилення ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» від укладення основного договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 . 
Також безпідставним вважає висновок суду про те, що передані позивачем кошти є авансом, оскільки сторони не уклали та не оформили договір чи попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (майнових прав на нього) за формою, передбаченою ст.657 ЦК України. 
На переконання відповідача, судом не враховано, що основний договір купівлі-продажу не укладено саме з вини ОСОБА_1 та її небажання укладати цей договір.
Необґрунтованим вважає висновок суду, що сторони не досягнули домовленості та відмовилися від укладення договору, оскільки ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» був зацікавлений в укладенні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який не був укладений саме з вини ОСОБА_1 . 
Наголошує, що ОСОБА_1 знала про її зобов`язання (обов`язок) щодо сплати коштів за квартиру, проте, не здійснювала таку сплату і ухилялась від укладення договору купівлі-продажу.
01.08.2025 року позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи та вимоги апелянта.
В судове засідання апеляційного сторони з`явились.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 20.11.2025 року о 12:50. 
Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.10.2023 року між ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір завдатку №51.
За умовами цього договору (п.1.1), продавець зобов?язується продати, а покупець придбати у власність спеціальне майнове право на квартиру (майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 69,25 кв.м., і розташована на 4 поверсі, будинок 2.1 (введення в експлуатацію – 1 квартал 2026 року). 
У пункті 1.2 договору вказано, що загальна вартість квартири АДРЕСА_1 становить 118417,50 доларів США. Вартість квартири встановлена з розрахунку: 1710 доларів США за 1 кв.м. 
Згідно з п.1.3 договору, покупець дає, а продавець приймає в рахунок оплати за майно грошову суму в розмірі 3000 доларів США. 
Грошову суму в розмірі – 26604,37 доларів США до 01.01.2024 року, 29604,37 доларів США – до 01.05.2024 року, решта коштів 59208,75 доларів США має бути внесена згідно погодженого графіку сторонами (щоквартально – 8458,39 доларів США до 1 кварталу 2026 року).
Тобто, кошти сплачені за майно, яким визначено спеціальне майнове право на квартиру.
Також судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 19.04.2024 року надано дозвіл замовнику ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» на виконання будівельних робіт №ЛВ012240418703 на об?єкті будівництва: нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, центром дитячого дозвілля та підземними паркінгами на вул. Китайській, садово-городній кооператив «Над яром» у м. Львові; місце розташування об?єкта будівництва: Львівська область, Львівський район, Львівська територіальна громада, м. Львів (станом на 01.01.2021) Львівська область, Львівський район, Львівська територіальна громада, м. Львів (станом на 01.01.2021), вул. Китайська, садовогородній кооператив «Над яром» у м. Львові.
Спеціальне майнове право на майбутній об?єкт нерухомості – квартира АДРЕСА_2 , за ТОВ «Олімпік ЛТД Плюс» зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 09.05.2024 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.
Таким чином, на момент укладення договору завдатку та сплати позивачем 3000 доларів США, спеціальне майнове право на майбутній об?єкт нерухомості – квартира, за відповідачем ще не було зареєстровано.
Також судом встановлено, що після 09.05.2024 року між сторонами не укладався договір на купівлю спеціального майнового права на майбутній об?єкт нерухомості – квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Ознакою завдатку є те, що він слугує: 1) доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, 2) одночасно є способом платежу та 3) способом забезпечення виконання зобов`язання.
На відміну від завдатку, аванс – це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.
Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком, визначені статтею 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Отже, за змістом наведених норм ЦК, завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.
В свою чергу, аванс це форма попередньої оплати, яка при виконанні зобов`язання зараховується до основного платежу, а у разі не виконання зобов`язання – підлягає поверненню. Будь-який попередній платіж є авансом, якщо в договорі не зазначено зворотного.
Відтак, відмінність завдатку та авансу полягає у наслідках, які настають у разі порушення умов договору однією із сторін .
Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Попередній договір є одним з різновидів цивільних договорів, а тому йому властиві всі родові ознаки договорів. Так, попередній договір вважається укладеним з моменту, коли сторони досягли угоди з усіх істотних умов договору. При цьому, для попереднього договору, поряд з іншими його умовами, повинні бути визначені ті, які є суттєвими для основного договору.
Із зазначеного випливає, що коли сторони хочуть визначити, що сплачена сума є завдатком, вони мають здійснити наступне.
По-перше, між сторонами має бути укладений договір, яким передбачаються зобов`язання сторін (сплата коштів боржником, та передання майна, надання послуг, тощо кредитором). Тобто це не може бути попередній договір, про укладення у майбутньому основного договору. Це має бути саме основний договір. В інакшому випадку сплачена сума коштів вважатиметься авансом.
По-друге, форма домовленості про сплату завдатку має бути письмова. Сторони можуть укласти окремо договір завдатку або передбачити його умови в основному договорі.
По-третє, сторони мають прямо зазначити, що сума грошей, що сплачується боржником у рахунок майбутніх платежів, є завдатком.
Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з трьох вищенаведених критеріїв відмінності передані однією стороною другій стороні грошові суми у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а авансом.
За обставинами справи, що переглядається, договір купівлі-продажу спеціального майнового права на майбутній об?єкт нерухомості – квартиру АДРЕСА_2 , який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що передані позивачкою грошові кошти є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку з не укладенням договору купівлі-продажу, незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.
Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, не допустив порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
З урахуванням перебування одного із членів колегії суддів у відпустці у період з 24.11.2025 року по 28.11.2025 року включно, повний текст постанови складений у перший робочий день після відпустки судді – 01.12.2025 року. 
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД Плюс» залишити без задоволення. 
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 01 грудня 2025 року.

Головуючий       С.М. Бойко

Судді:        С.М. Копняк

А.В. Ніткевич