ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р.	Справа № 592/18592/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Шияновська Т.В., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, повний текст складено 05.12.25 року по справі № 592/18592/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:
- скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № Х01/25-293 від 25.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 3 ст.210-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. ОСОБА_1 був позбавлений реалізувати визначені ст.268 КУпАП права, оскільки розгляд справи був проведений у його відсутність, про час і місце розгляду справи останній належним чином не повідомлений. Протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою особою, оскільки солдат не є посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 вчасно уточнив свої дані, за відсутності виклику для проходження медичного огляду не мав проходити ВЛК. Умислу ухилення від проходження медичного огляду ОСОБА_1 не мав, оскільки 17.01.2025 він був затриманий та доставлений до приміщення територіального центру о 15:40, при собі не мав медичних документів, отже не міг виконати свій обов`язок перед проходженням ВЛК надати лікарям медичну документацію, яка стосується стану його здоров`я.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував сплив строку давності виконання постанови, передбаченої ст. 303 КУпАП. При цьому, оскільки відповідач до виконавчої служби не надав доказів вручення позивачу спірної постанови, строк на добровільну сплату штрафу не розпочався. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що протоколи про адміністративні прапвопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, тоді як посада стрільця взводу охорони до такої не відноситься. Крім того, відмова від підпису під протоколом про адміністративне правопорушення підтверджує лише факт його складання, але не підтверджує факт доведення до відома особи дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 268 КУпАП
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченої ч. 5 ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є громадянином України, віком 37 років, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
17.01.2025 працівником поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_1 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42 зв).
Відповідно повістки № 0348 від 17.01.2025 зазначено, що ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , каб. 309, 18.01.2025 з 09:00 по 12:00 для проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності на особливий період (а.с. 44).
Актом відмови від отримання повістки від 17.01.2025 підтверджено факт доведення (озвучення) ОСОБА_1 тексту повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 0:00 18.01.2025 (а.с. 45).
В поданій заяві на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.01.2025 ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК у зв`язку з тим, що йому треба зібрати документи від лікарів. Оскільки його було затримано та доставлено, тому не було можливості зібрати документи (а.с. 46 зв).
Картка обстеження та медичного огляду, окрім прізвища, ім`я по батькові військовозобов`язаного ОСОБА_1 , інших відомостей не містить (а.с. 45 зв).
17.01.2025 стрілець взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_4 склав стосовно позивача ОСОБА_1 протокол № Х01-25-293 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, від отримання примірника якого останній відмовився (а.с.41-42).
У вказаному протоколі зазначено, що 17.01.2025 об 11:30 ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в особливий період.
25.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову №Х01/25-293 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходи з їх необгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, який у подальшому продовжувався.
В Україні діє воєнний стан, спеціальний правовий режим, який регулюються Законом України "Про правовий режим воєнного стану".
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі, іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII.
Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані, в тому числі, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі – Порядок) резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду (пункт 74-1 Порядку).
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Матеріалами справи підтверджено, що 17.01.2025 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність проходження військово - лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, про що надано відповідну повістку №0348 на 18.01.2025. ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, про що свідчить акт від 17.01.2025.
17.01.2025 ОСОБА_1 власноруч склав письмову заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій зазначив, що відмовляється від проходження ВЛК через необхідність зібрати медичні документи.
Також, уповноваженою особою складений протокол про адміністративне правопорушення № Х01/25-293 від 17.01.2025 який, містить необхідні реквізити, передбачені ст. 256 КУпАП, у зазначеному протоколі міститься запис про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Контитуції України, передбачених ст.268 КУпАП прав з повідомленням, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.01.2025.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності відповідних повноважень у особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення № Х01/25-293 від 17.01.2025, спростовуються наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.12.2024 № 144 (з адміністративно-господарчої діяльності) "Про організацію службової діяльності в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 2025 навчальний рік", яким призначено всіх військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноваженими складати протоколи про адміністративні правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів (далі – Положення).
Згідно з пунктом 3.8 Розділу 3 Положення про ВЛК, визначення придатності є обов`язковим щорічним заходом, а не правом військовозобов`язаного. Абзацем 3 пункту 3.4 Розділу 3 Положення передбачено, що лікарі ВЛК мають прямий доступ до Електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ). Тобто, вони можуть самостійно ознайомитися з медичною історією та записами позивача. Надання військовозобов`язаним додаткових медичних документів є лише допоміжним заходом, а відсутність цих документів не є законною підставою для відмови від медичного огляду, оскільки основні дані доступні лікарям в електронному вигляді.
Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 заявляв клопотання щодо перенесення проходження ВЛК на іншу дату та наявності у нього медичних документів про стан його здоров`я не надано.
При цьому, у відповідності до вимог п. 2.8.6 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 6 днів.
Отже, позивач не був позбавлений можливості надати наявні у нього медичні документи військово-лікарській комісії у вказаний строк.
В подальшому, будучи обізнаним про день розгляду справи, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, свого представника не направив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Із протоколу про адміністративне правопорушення № Х 01/25-293 від 1701.2025 встановленор, що під час його складення позивачу повідомлено про час та місце розгляду справи о 15:40 25.01.2025 та роз`яснені його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак позивач відмовився від підпису у протоколі, що засвідчено підписами двох свідків.
Так, 25.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову №Х01/25-293 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 дійшла обґрунтованого висновку про порушення позивачем абз.3 ч.1 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Щодо доводів апелянта, що відповідач направив постанову позивачу 22.08.2025 та звернувся до органів виконавчої служби 23.10.2025 для примусового виконання постанови від 25.01.2025 після закінчення строку давності, що спричинило накладення подвійного розміру штрафу, колегія суддів зазначає, що вказані доводи апелянта виходять за межі предмета доказування у даній справі та не підлягають правовій оцінці в рамках оскарження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення.
Так, предметом розгляду у даній справі є законність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 25.01.2025, а саме наявність у діях особи складу правопорушення та дотримання процедури її винесення. Дії відповідача щодо звернення постанови до виконання, дотримання строку, передбаченого ст. 303 КУпАП, а також правомірність дій державного виконавця чи нарахування подвійного штрафу в порядку ст. 308 КУпАП є стадією її виконання та може бути оскаржено в окремому порядку. 
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що докази порушення відповідачем процедури винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відсутні, а оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень посадової особи та у спосіб, встановлений законом, і підстави для її скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025 по справі № 592/18592/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено 04.02.2026 року