Справа № 347/1770/24
Провадження № 2-о/347/65/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючої судді   Кіцули Ю. С.,
присяжних    Левін Т.Я., Пасічного Я.В., 
за участю:
секретаря     Сумарука І.П.,
заявника       ОСОБА_1 ,
представника особи, щодо якої 
вирішується питання про 
визнання її недієздатною ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), 
розглянувши в порядку окремого провадження у судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною заявою, в обґрунтування вимог якої покликався на те, що він є рідним дядьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда І групи, підгрупа А з дитинства психічного захворювання та в період з червня 2022 року по час подання заяви здійснює догляд та опікується над ним. Група інвалідності призначена йому довічно.
ОСОБА_1 проживає разом з Любомиром на одній житловій площі за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з психічним розладом здоров`я та фізичними вадами, ОСОБА_3 не може самостійно обслуговувати себе, самостійно без сторонньої допомоги пересуватися, так як в силу своєї хвороби є повністю лежачим, не контактний з оточуючими його людьми та не здатний контролювати свою поведінку. 
Завник стверджує, що ОСОБА_3 потребує постійного лікування, догляду та нагляду, про що зазначено в довідці до акту МСЕК. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 постійно піклується про нього та щоденно доглядає за ним протягом тривалого часу, він сприймає заявника як близьку людину, прислухається і ставиться з довірою до нього.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_3 недієздатним, та призначити його опікуном.
Позиція учасників в судовому засіданні.
В судовому засіданні представник заявника адвокат Андрусяк Г.В. зазначила, що заявник ОСОБА_1 є рідним дядьком ОСОБА_3 та здійснює за ним постійний догляд з 01 квітня 2021 року. ОСОБА_3 потребує потійного стороннього догляду через свої фізичні та розумові вади, ще з дитинства є лежачим, а тому для здійснення догляду за ним протягом усього дня потрібна фізично здорова людина, яким є ОСОБА_1 .
Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні ствердив, що постійно проживає разом із ОСОБА_3 . Також разом з ними проживають мати ОСОБА_3 та його бабуся. Однак, вони не можуть здійснювати за ним постійний догляд у зв`язку з тим, що бабуся є особою похилого віку, а мати, хоч і працездатна, проте фізично не може надати йому необхідну допомогу, оскільки ОСОБА_3 має зайву вагу, не може самостійно ні ходити, ні сидіти.
Зі слів заявника, він одружений, однак його дружина та дочка наразі перебувають за кордоном. Є військовозобов`язаним, вчасно оновлює облікові дані і має відстрочку від призову за мобілізацією у зв`язку з наявністю у дружини ІІІ групи інвалідності.
ОСОБА_1 додатково зазначив, що офіційно не працевлаштований, проте працює по найму у людей.
У зв`язку з вище зазначеним, заявник та його представник заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.
Представник особи щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним – адвокат Синишин П.Є. у судовому засіданні зазначив, що не спілкувався з ОСОБА_3 , проте розмовляв з його родичами. Ознайомившись з матеріалами справи, а також висновком органу опіки і піклування вважає, що для забезпечення найкращих інтересів ОСОБА_3 необхідно визнати його недієздатним та призначити опікуном його дядька - ОСОБА_1 .
Виконавчий комітет Косівської міської ради, як орган опіки та піклування, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, однак в матеріалах справи є письмове клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.33).
Заяви та клопотання учасників справи.
Представник заявника просив призначити у справі судову-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 (а.с.68).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 22.07.2024 року заяву прийнято до розгляду суддею Драч Д.С., відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд за правилами окремого провадження. 
Ухвалою від 13.08.2024 року у справі постановлено залучити для забезпечення прав та інтересів ОСОБА_3 адвоката із Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року, визначено головуючу суддю для розгляду справи по суті Кіцулу Ю.С.
Ухвалою суду від 05.11.2024 року суддею Кіцулою Ю.С. прийнято до розгляду вище зазначену цивільну справу.
Ухвалою Косівського районного суду 11.12.2024 року призначено судову психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено.
19.11.2025 року ухвалою Косівського районного суду провадження у справі відновлено.
19.11.2025 року ухвалою суду здійснено заміну присяжного, виключеного зі списку присяжних Косівського районного суду.
Перевіривши заяву ОСОБА_1 , заслухавши думку учасників справи, та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Старий Косів, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.19) та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.22).
Відповідно до копії паспорту громадянина України у вигляді айді картки, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Вербовець, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.18).
Згідно з копією довідки МСЕК серії 12 ААБ № 169314, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом І групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду (а.с.12).
01.07.2019 року ОСОБА_3 видано посвідчення серії НОМЕР_2 як особі з інвалідністю з дитинства І групи, підгрупи «А» (а.с.17).
Як вбачається з копії довідки про склад сім`ї ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 разом із ним зареєстровані: ОСОБА_4 (мати), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 (сестра), ІНФОРМАЦІЯ_5 (перебуває за кордоном), ОСОБА_6 (бабуся), ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).
До складу сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , входить ОСОБА_7 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.15).
Як вбачається з висновку про стан здоров`я заявника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є здоровим, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває та може бути опікуном (а.с.16).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 13 червня 2025 року (а.с.119).
Згідно з довідкою від 14.08.2025 року № 5035, Виданою ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації з підстав наявності у його дружини ІІІ групи інвалідності (а.с.120).
ОСОБА_1 виданий військовий квиток серії НОМЕР_4 (а.с.112-122).
Згідно довідок про отримання (неотримання) допомоги особі, яка здійснює догляд за психічно хворим інвалідом І групи, у періоди з 01.04.2021 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2022 року по 31.05.2024 року, з 01.06.2024 року по 30.11.2024 року, ОСОБА_1 не отримував таку допомогу за здійснення догляду за ОСОБА_3 (а.с.7-9).
Відповідно до довідки №30 від 15.01.2026 року, виданої відділом обслуговування громадян №9 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу – ОСОБА_3 за період з 01.12.2025 року по 31.05.2026 року у розмірі 2920 грн. (а.с.115).
Рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради від 29 травня 2024 року № 91-2, затверджено висновок про можливість призначення опікуном громадянина ОСОБА_3 у випадку визнання Косівським районним судом недієздатним, громадянина ОСОБА_1 (а.с.10-11).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 380/2025 від 23.10.2025 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає стійким хронічним психічним розладом – глибокою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F73. ОСОБА_3 внаслідок зазначеного розладу не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.81-83).
Зміст правовідносин.
Правовідносини виникли у зв`язку з обставинами, що ймовірно свідчать про наявність стійкого, хронічного психічного розладу у ОСОБА_3 , через який він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки, а також наміром заявника стати його опікуном.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
В силу ч.1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.
Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.
Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України).
Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.
Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи.
У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.
Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є племінником заявника ОСОБА_1 , страждає стійким хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд зазначає, що висновок судово-психіатричного експерта 380/2025 від 23.10.2025 року згідно ст.106 ЦПК України, стосовно ОСОБА_3 , яким підтверджено наведені обставини щодо його психічного здоров`я, є повним та категоричним, не допускає іншого розуміння змісту, ніж зазначений.
З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для визнання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.
Щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.
В силу положень ч.ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України).
Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року№ 34/166/131/88.
Як слідує із вищезазначених норм матеріального права, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 квітня 2022року у справі №712/10043/20.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).
Рішенням виконавчого комітету №91-2 від 29.05.2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника ОСОБА_1 у випадку визнання Косівським районним судом недієздатним громадянина ОСОБА_3 .
Однак, в матеріалах справи наявний висновок, який не є поданням в розумінні ст.300 ЦПК України. 
Крім того, такий висновок, який не є поданням, належним чином не обґрунтований, зокрема в ньому не наведено інформацію щодо сімейного зв`язку заявника та ОСОБА_3 , та не вказано з яких підстав орган опіки та піклування дійшов висновку, що опікуном слід призначити саме заявника. 
У висновку зазначено, лише те, що ОСОБА_3 потребує стороннього догляду, однак на підставі яких фактичних даних (письмових доказів) органом опіки встановлений вказаний факт. Фактично в основу висновку органу опіки покладено заяву ОСОБА_1 , та інформацію зазначену в ній, а також довідку МСЕК серії 12 ААБ № 169314 від 03.07.2019 року. 
У даній справі висновок органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном.
У висновку жодним чином не обґрунтовано та не наведено аргументів чи є інші члени сім`ї, та/або близькі родичі, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_3 , та хто здійснював за ним такий догляд до того моменту, з якого заявник взяв на себе такі обов`язки, а саме до 01 квітня 2021 року.
Отже, обґрунтування висновку органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном.
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що разом з ОСОБА_3 проживають його мати та бабуся, що також підтверджується довідкою про склад сім`ї. Мати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 і станом на дату подання заяви (19.07.2024 року) їй виповнилося 53 роки, а отже вона є працездатною особою, яка може здійснювати постійний догляд і бути опікуном свого хворого сина.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що мати ОСОБА_3 не може здійснювати такий догляд за ним в силу свого стану здоров`я, таких як довідки з медичних закладів, виписки про проходження амбулаторного чи стаціонарного лікування, медичні призначення, тощо.
Зі слів заявника, його племінник ОСОБА_3 є лежачим хворим, який від народження не ходить, а без сторонньої допомоги не може навіть сидіти, на даний час має зайву вагу, у зв`язку з чим для догляду за ним потрібна фізично здорова людина чоловічої статі.
Проте, суд звертає увагу, що у матеріалах справи жоним чином не зафіксовано той факт, що ОСОБА_3 є лежачим хворим. У довідці МСЕК серії 12 ААБ № 169314 від 03.07.2019 року зазначено: «Потребує постійного стороннього догляду», у висновку судово-психіатричного експерта № 380/2025 від 23.10.2025 року встановлено, що ОСОБА_3 страждає стійким хронічним психічним розладом – глибокою розумовою відсталістю, внаслідок зазначеного розладу не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Жодних інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 з дитинства не ходить, без сторонньої допомоги не сидить і взагалі є лежачим суду не надано.
За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном суд оцінює як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника.
У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.
З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснення обов`язків з опіки над ним необхідно покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області.
Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Враховуючи положення цієї статті та встановлені у справі обставин, суд визначає строк дії рішення у 2 (два) роки та роз`яснює заінтересованим особам положення частин сьомої та восьмої статті 300 ЦПК України, згідно з якими клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 299, 300 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки – задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 – недієздатним.
У задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – відмовити.
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки зі здійснення опіки над ним покласти на орган опіки та піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області.
Встановити строк дії даного рішення суду про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.
Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 21 січня 2026 року.

Суддя           Кіцула Ю.С.
Присяжні         Левін Т.Я.
Пасічний Я.В.