МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 р.  	№ 400/12685/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом	ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАБЕЛЬ-НИК», , 	
до відповідача	Головного управління ДПС у Миколаївській області, , 	
про	визнання протиправним та скасування рішення від 16.10.2025 № 60744; зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАБЕЛЬ-НИК» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – відповідач) про:
визнання протиправним і скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області від 16.10.2025 № 60744 про відповідність позивача ризиковості платника податків;
зобов`язання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має довготривалу позитивну історію платника податків за період ведення активної господарської діяльності. Однак, рішеннями відповідача від 10.07.2025 № 40850 і від 31.07.2025 № 45433 його визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків за кодами « 03» і « 14». Оскільки вказане рішення не містило конкретної інформації про підстави його прийняття позивач на свій розсуд подав контролюючому органу копії документів на спростування відповідних кодів ризиковості. У поданих відповідачу поясненнях він звернув увагу на те, що всі податкові накладні, які були складені постачальниками товарів ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС», ТОВ «АВТОРИНОК НА КІЛЬЦЕВІЙ», ТОВ «ПОДОЛАЙФ», ТОВ «АВТОМАТИЗАЦІЯ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖ», ТОВ «АВРОРА-ЮГ», були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Це у свою чергу свідчить, на думку позивача, про відсутність у нього ознак критеріїв, визначених пунктом 8 Критеріїв. Проте, 16.10.2025 відповідач прийняв оскаржуване рішення про його відповідність критеріям ризиковості платника податків за кодами « 03» і « 14», зокрема, на підставі господарських операцій з вищенаведеними контрагентами. На переконання позивача, рішення від 16.10.2025 № 60744 є протиправним у зв`язку з тим, що:
воно не відповідає законодавчо встановленій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;
у ньому не зазначено детальної та актуальної інформації, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості позивача;
зміст його підстав суперечить фактичним обставинам, оскільки позивач надав письмові пояснення та великий обсяг копій документів.
У відзиві на позовну заяву від 11.12.2025 відповідач заперечив проти позову і просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної / розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю. Так, за результатами проведеного моніторингу фінансово-господарських операцій, відображених у поданих для реєстрації податкових накладних у попередніх періодах, встановлено, що платником здійснюється постачання товарів в тому числі за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (?накл), у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податку, а саме: автошин в кількості 1128 шт та побутових електронагрівальних приладів в кількості 11376 шт на загальну суму податку на додану вартість (далі – ПДВ) 744,2 тис. грн, реалізація наведених товарів, станом на дату прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості, не відбувалася. Крім цього, відповідно до баз даних Державної податкової служби України по позивачу відсутня інформація щодо наявності об`єктів оподаткування, повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-опп до контролюючого органу станом на 08.12.2025 не надано. За результатами розгляду повідомлень позивача про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2025 і від 08.10.2025 відповідачем було прийнято оскаржуване рішення.
18.12.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав свої позовні вимоги, навівши ті ж самі аргументи, що були ним зазначені у позовній заяві.
У запереченнях (на відповідь на відзив) від 19.12.2025 відповідач закцентував увагу на тому, що два останні протоколи засідання комісії щодо позивача не потребували окремої деталізації, оскільки перший протокол від 10.07.2025 № 88 містив повний, вичерпний та конкретизований опис обставин, які стали підставою для віднесення позивача до переліку ризикових, із зазначенням встановлених фактів, аналізу фінансово-господарських операцій, кодів податкової інформації та нормативного обґрунтування. Повторна деталізація у кожному наступному протоколі тотожних обставин не є обов`язковою, оскільки підстави ризиковості вже були доведені та зафіксовані у первинному протоколі. На думку відповідача, позивач також помилково ототожнює факт реєстрації податкових накладних його контрагентами із відсутністю ризиковості платника. Контролюючий орган не заперечує факту постачання товарів платнику та реальності їх придбання, однак саме по собі постачання товарів не спростовує наявності податкової інформації, що відповідає критеріям ризиковості платника податку.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
28.11.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 400/12685/25, про проведення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за матеріалами в електронній формі, а також про витребування у відповідача доказів.
До відзиву на позовну заяву від 11.12.2025 відповідач додав витребувані в нього докази.
У відзиві на позовну заяву від 11.12.2025 і в запереченнях від 19.12.2025 відповідач заявив клопотання про розгляд справи за участю його представника, за результатами розгляду якого суд 11.02.2026 постановив ухвалу про відмову в його задоволенні.
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2025 № 140309757021 основним видом діяльності позивача є оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього (46.74).
У протоколі засідання комісії ГУ ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Комісія) від 10.07.2025 № 88 зазначено, що за результатами проведеного моніторингу фінансово-господарських операцій, відображених у поданих для реєстрації податкових накладних у попередніх періодах, встановлено, що платником здійснюється постачання товарів в тому числі за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (?накл), у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податку, а саме: автошин в кількості 1128 шт та побутових електронагрівальних приладів в кількості 11376 шт на загальну суму ПДВ 744,2 тис. грн. Крім цього, відповідно до баз даних ДПСУ по платнику відсутня інформація щодо наявності об`єктів оподаткування, повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-опп не надано.
Згідно з рішенням від 10.07.2025 № 40850 встановлено факт відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами податкової інформації:
03 – постачання товарів / послуг за відсутності необхідних умов та / або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній / розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності. При цьому відсутнє придбання послуг із оренди об`єктів оподаткування, послуг, транспортування, послуг із оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг із оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів;
14 – постачання товарів / послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податку, якщо постачальник не є виробником товару / послуги, що постачається.
Відповідність позивача критеріям ризиковості здійснено на підставі його господарських операцій з придбання товарів за період з 28.01.2025 по 24.06.2025 з контрагентами з кодом ЄДРПОУ 40469730 (ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН УНИВЕРС), 37141713 (ТОВ «АВТОРИНОК НА КІЛЬЦЕВІЙ»), 40171985 (ТОВ «ПОДОЛАЙФ»), 43207647 (ТОВ «АВТОМАТИЗАЦІЯ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖ») і 41596772 (ТОВ «АВРОРА-ЮГ»).
Позивач подав відповідачу пояснення від 21.07.2025 № 74, до яких додав копії деяких документів. 
За результатами розгляду вищенаведених пояснень відповідач прийняв рішення від 31.07.2025 № 45433 встановлено факт відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами податкової інформації « 03» і « 14» на підставі його господарських операцій з придбання товарів за період з 28.01.2025 по 24.06.2025 з контрагентами з кодом ЄДРПОУ 40469730 (ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН УНИВЕРС), 37141713 (ТОВ «АВТОРИНОК НА КІЛЬЦЕВІЙ»), 40171985 (ТОВ «ПОДОЛАЙФ»), 43207647 (ТОВ «АВТОМАТИЗАЦІЯ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖ») і 41596772 (ТОВ «АВРОРА-ЮГ»).
03.10.2025 позивач повторно подав контролюючому органу пояснення, до яких додав, зокрема, первинні документи щодо його господарських операцій у період з 28.01.2025 по 24.06.2025 з ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН УНИВЕРС, з ТОВ «АВТОРИНОК НА КІЛЬЦЕВІЙ», з ТОВ «ПОДОЛАЙФ», з ТОВ «АВТОМАТИЗАЦІЯ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖ» та з ТОВ «АВРОРА-ЮГ».
У протоколі засідання Комісії від 16.10.2025 № 127 зазначено, що позивачем надано Повідомлення про надання інформації та копій документів, які свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. За результатами обговорення фінансово-господарської діяльності платника та аналізу копій документів, наданих позивачем, прийнято рішення про доцільність його перебування у переліку платників, які відповідають ризиковості платника податку.
Згідно з рішенням від 16.10.2025 № 60744 встановлено факт відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами податкової інформації:
03 – постачання товарів / послуг за відсутності необхідних умов та / або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній / розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності. При цьому відсутнє придбання послуг із оренди об`єктів оподаткування, послуг, транспортування, послуг із оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг із оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів;
14 – постачання товарів / послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податку, якщо постачальник не є виробником товару / послуги, що постачається.
Відповідність позивача критеріям ризиковості здійснено на підставі його господарських операцій з придбання товарів за період з 28.01.2025 по 24.06.2025 з контрагентами з кодом ЄДРПОУ 40469730 (ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН УНИВЕРС), 37141713 (ТОВ «АВТОРИНОК НА КІЛЬЦЕВІЙ»), 40171985 (ТОВ «ПОДОЛАЙФ»), 43207647 (ТОВ «АВТОМАТИЗАЦІЯ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖ») і 41596772 (ТОВ «АВРОРА-ЮГ»).
Вважаючи Рішення від 16.10.2025 № 60744 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, в тому числі, щодо реєстрації податкової накладної, регулюються нормами Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом другим пунктом 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі- Порядок № 1165) встановлено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків (далі – автоматизований моніторинг) – сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2) (абзац перший пункт 5 Порядку № 1165).
Відповідно до абзацу другого пункту 6 Порядку № 1165 питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
Згідно з абзацом четвертим пункту 2 Порядку № 1165 комісія регіонального рівня – комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС.
Відповідно до абзаців третього-сьомого пункту 6 Порядку № 1165 у разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує через електронний кабінет рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, надіслане ДПС в електронній формі за допомогою електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операцій, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з абзацами чотирнадцятим-двадцятим пункту 6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Абзацами двадцять першим і двадцять другим пункту 6 Порядку № 1165 закріплено, що інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Згідно з абзацами двадцять третім-двадцять шостим пункту 6 Порядку № 1165 якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:
актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;
інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність
Відповідно до абзаців двадцять восьмого-тридцятого пункту 6 Порядку № 1165 виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку № 1165 засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абзац восьмий пункту 40 Порядку № 1165).
Пунктом 44 Порядку № 1165 визначено, що комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Комісія контролюючого органу з метою прийняття рішення розглядає інформацію за результатами автоматизованого моніторингу.
Право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з абзацу тридцять першого пункту 6 Порядку № 1165, за яким у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з абзацом сорок четвертим пункту 6 та додатком 4 до рішення Порядку № 1165 рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
З аналізу наведених правових положень слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржене в судовому порядку.
Аналогічна правова позиції викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 340/474/20, від 05.01.2021 у справі № 640/10988/20 і від 20.01.2022 у справі № 160/2840/20.
Форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку встановлена додатком 4 до Порядку № 1165.
Відповідно до вказаної форми у рішенні необхідно зазначати відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку зазначається код (коди) податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості податку, а також інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, шляхом заповнення відповідної таблиці щодо загальних даних про таку операцію.
Водночас ця форма не передбачає конкретизації підстав віднесення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, встановлені пунктами 1-8 додатку 3 до Порядку № 1165.
Відтак відповідач, не деталізувавши в оскаржуваному рішенні підстави віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, діяв правомірно.
Аналіз Порядку № 1165 свідчить, що під час вирішення спорів такої категорії, суд повинен досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваження комісії контролюючого органу.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 та від 05.01.2021 у справі № 640/10988/20.
Суд встановив, що у рішенні від 16.10.2025 № 60744 вказано про відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами « 03» і « 14».
Відповідність позивача критеріям ризиковості згідно з вищезазначеними рішеннями Комісії здійснено на підставі господарських операцій за період з 28.01.2025 по 24.06.2025 з контрагентами з кодами ЄДРПОУ 40469730, 40171985, 43207647 і 41596772, тобто на підставі господарських операцій, що відбулись більш чим 180 днів до дати прийняття вказаного рішення.
Таким чином, рішення відповідає абзацу дев`ятому пункту 6 Порядку № 1165, яким встановлено, що не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Поряд з цим, у протоколі засідання Комісії від 16.10.2025 № 127 зазначено, що за результатами обговорення фінансово-господарської діяльності платника та аналізу копій документів, наданих на розгляд Комісії позивачем прийнято рішення щодо доцільності його перебування у переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Тобто у протоколі Комісії від 16.10.2025 № 127, безпосередньо на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, відсутні як будь-які відомості щодо конкретних підстав для доцільності залишення перебування позивача у переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості податку, так і аргументація не врахування його Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника критеріям ризиковості платника податку від 03.10.2025.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що рішення від 16.10.2025 № 60744 є протиправним і підлягає скасуванню.
Водночас суд врахував, що згідно з абзацом двадцять шостим пункту 6 Порядку № 1165 у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
З наведеного слідує, що у зв`язку з прийняттям Комісією рішення від 16.10.2025 № 60744 попереднє рішення про встановлення факту відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку втратили чинність, а тому у кожному відповідному протоколі Комісії повинні бути вказані конкретні обставини, на підставі яких приймається рішення про відповідність платника критерію ризиковості.
Крім цього, у запереченнях (на відповідь на відзив) від 19.12.2025 відповідач зазначив, що він не заперечує факту постачання товарів позивачу та реальності їх придбання у контрагентів, які вказані в оскаржуваному рішенні.
Тобто підставою для прийняття рішення про відповідність позивача критерію ризиковості слугували його господарські операції, реальність яких відповідачем не заперечується.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Платіжною інструкцією від 17.11.2025 № 2534 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 2422,40 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
У позовній заяві позивач заявив клопотання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 гривень.
У запереченнях від 19.12.2025 відповідач вказав про необґрунтованість заявленого позивачем розміру судових витрат на правову допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У підтвердження факту надання позивачу правничої допомоги адвокатом Шередекою Сергієм Миколайовичем позивач подав до суду копії Договору про надання професійної правничої допомоги від 24.09.2025 № 2409, розрахунку розміру гонорару за надання правничої допомоги від 17.11.2025 № 2409/3, платіжної інструкції від 17.11.2025 № 2533, ордера на надання правничої (правової) допомоги серія ВЕ № 1176225 від 25.11.2025.
Оцінивши вищезазначені документи, суд прийшов до висновку про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Шередекою Сергієм Миколайовичем.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Частиною першою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Зазначене свідчить, що відповідач, як особа, яка заперечує відносно визначеного позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 280/569/21.
Відповідач у запереченнях від 19.12.2025 стверджує про неспівмірність і безпідставність вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень.
Надаючи оцінку доводам відповідача проти відшкодування судових витрат у цій справі та визначаючись щодо співмірності та обґрунтованості заявлених до відшкодування на користь позивача судових витрат, суд виходив з фактичного підтвердження позивачем розміру судових витрат, відповідно до наданих документів.
При визначенні суми відшкодування суд врахував критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (пункт 268).
На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є необґрунтованою, неспівмірною, надмірною та завищеною, оскільки:
адміністративні справи щодо оскарження рішень про відповідність ризиковості платника податків є поширеними, і щодо розгляду їх є сформовані правові позиції Верховного Суду, і ці справи є незначної складності;
у судових засіданнях адвокат участі не брав.
Тому визначена вартість правничої допомоги адвокатом у сумі 10000,00 грн є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме: 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання позову, тобто встановленому статтею 7 Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025 – 3028,00 гривні.
Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАБЕЛЬ-НИК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити.
2. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 16.10.2025 № 60744.
3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області виключити ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАБЕЛЬ-НИК» з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАБЕЛЬ-НИК» судовий збір у розмірі 2422 (Дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3028 (Три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
8. Учасники справи:
позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАБЕЛЬ-НИК» (вул. Робоча, 2А, оф. 607, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54015; код ЄДРПОУ 39895974);
відповідач: Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; код ЄДРПОУ: 44104027).
9. Повний текст рішення суду складений 11.02.2026.

Суддя В.Г.Ярощук