Справа № 706/1589/25 
2/706/159/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року         м. Христинівка  
Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №73441931, за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Договір позики № 73441931 укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на взаємовигідних умовах та принципах ст. 6, 627 ЦК України.
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, у тому числі до відповідача за Кредитним договором № 73441931 від 26.09.2024 у розмірі 18 740,47 грн, з яких: 6 307,80 грн – тіло кредиту, 12 432,67 грн – заборгованість за пенею.
Крім того, 19.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7700851, який підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 10 кредитного договору.
За умовами п. 2.1. кредитного договору, кошти надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
17.07.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №1 від 17.07.2025 до договору факторингу №17072025 від 17.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 607,01 грн, з яких: 4 736,95 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 11776,06 грн – заборгованість за відсотками; 4 094 грн – заборгованість за пенею, штрафами.
Таким чином, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за 2 кредитними договорами в загальному розмірі 39 347,48 гривень та понесені судові витрати.
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 29.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 19.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту № 7700851 (далі по тексту також Договір № 7700851).
За умовами п. 1.1. Договору № 7700851 укладення правочину здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок. Ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок «СreditPlus».
Договір № 7700851 укладений в електронній формі та зі сторони відповідача ОСОБА_1 підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8839.
Відповідно до п. 1.3 Договору № 7700851 ТОВ «Авентус Україна» надало клієнту кредит у розмірі 5 600 грн, строком на 360 днів ( п. 1.4), періодичність платежів кожні 30 днів, зі сплатою процентної.
Згідно умов п. 1.5 Договору №7700851 за користування кредитом нараховуються проценти: за стандартною процентною ставкою, що становить 2,20% в день, у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 Договору, або за зниженою процентною ставкою – 1,32 % в день, яка застосовується за умови, що споживач до 18.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. 
Відповідно до п. 2.1 Договору №7700851 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
19.03.2024 відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором KG2633 підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про кредитодавця, умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки, загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.
26.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту №7700851 від 19.03.2024. Згідно укладеної угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 3 100 грн, у зв`язку із чим внесли зміни до пункту 1.3 основного правочину та визначили, що сума кредиту становить 8 700 грн. Денна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк кердитування складе 2,20%, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 2,13%.
У пункті 2 Додаткової угоди сторони передбачили, що надання частини кредиту, на яку збільшено розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п. 2.1 Договору. Дата надання частини кредиту – 26.03.2024 або 27.03.2024.
Додаткова угода, які і основний правочин, укладена в електронній формі та підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3276. 
Листом №20250722-1.1 від 22.07.2025 ТОВ «ПЕЙТЕК», яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг, підвередило успішність переказу 19.03.2024 ТОВ «Авентус Україна» грошових коштів в сумі 5 600 грн на рахунок клієнта № НОМЕР_1 .
Зарахування грошових коштів в сумі 3 100 грн на картку відповідача № НОМЕР_1 згідно додаткової угоди від 26.03.2024 підтверджено наданим суду листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250722-1.1 від 22.07.2025.
Відповідно до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), заборгованість за договором № 7700851 від 19.03.2024 станом на 16.07.2025 становить 20 607,01 грн та складається із 4736,95 грн основного боргу, 11 776,06 грн нарахованих процентів та 4 094 грн – штрафів. Проценти відповідачу за період із 19.03.2024 по 17.01.2024 нараховані за зниженою процентною ставкою, що становить 1,32% в день, а у період із 18.04.2024 по 14.03.2025 за стандартною – 2,20% в день. 
Згідно наданого первісним кредитором розрахунку, відповідач ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору сплатив 38 939,19 грн, з яких: 3 963,05 грн основного боргу, 34720,14 грн процентів та 256 грн штрафів. 
Відповідно до п. 4 Договору про надання споживчого кредиту №7700851 від 19.03.2024 товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.
На підставі Договору факторингу № 17072025 від 17.07.2025, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №1 від 17.07.2025 ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Реєстр боржників кількістю 2150, загальна сума заборгованості яких складає 31353236,72 грн.
Із дослідженого судом Витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №17072025 від 17.07.2025 слідує, що позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №7700851 від 19.03.2024 на суму 20 607,01 грн, з яких 4 736,95 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 11 776,06 грн – заборгованість за відсотками, 4094 грн – заборгованість за пенею, штрафами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» та набуття позивачем права вимоги за ним на підставі договору факторингу.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
При визначенні заборгованості за процентами, суд враховує таке.
22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) доповнений пунктом 17.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, а з 20.08.2024 – не більше 1%.
Оскільки Договір про надання споживчого кредиту № 7700851 укладений 19.03.2024 строком на 360 днів, тому процента ставка із 22.04.2024 не може бути більшою за 1,5 %, а з 20.08.2024 не більше 1%.
Тоді розрахунок заборгованості за процентами в межах строку кредитування становить:
1) із 19.03.2024 по 17.04.2024 (30 днів), що нараховані первісним кредитодавцем за зниженою процентною ставкою: 3 158,76 грн;
2) із 19.04.2024 по 21.04.2024 (3 дні): 3*186,34 (8470,32*2,2%) = 559,02 грн;
3) із 22.04.2024 по 12.05.2024 (23 дні): 23*127,05 (8470,32*1,5%) = 2922,15 грн;
4) із 13.05.2024 по 10.06.2024 (29 днів): 29*118,66 (7911,28*1,5%) = 3441,14 грн;
5) із 11.06.2024 по 19.08.2024 (70 днів): 70*116,05 (7737,24*1,5%) = 8 123,50 грн;
6) із 20.08.2024 по 22.08.2024 (3 дні): 3*77,37 (7737,24*1%) = 232,11 грн;
7) із 23.08.2024 по 20.10.2024 (59 днів): 59*48,43 (4843,51*1%) = 2857,37 грн;
8) із 21.10.2024 по 14.03.2025 (145 днів): 145*47,36 (4736,95*1%) = 6867,20 грн.
Загальний розмір процентів за користування відповідачем у період із 19.03.2024 по 14.03.2025 кредитними коштами складає: 3 158,76 грн + 559,02 грн + 2922,15 грн + 3441,14 грн + 8 123,50 грн + 232,11 грн + 2857,37 грн + 6867,20 грн = 28 161,25 грн.
Оскільки із наданого позивачем розрахунку слідує, що відповідач на погашення заборгованості за процентами перерахував первісному кредитору 34 720,14 грн, тому суд виснує про відсутність у нього боргу за процентами, а переплачену суму в розмірі 6 558,89 грн (34720,14 грн - 28 161,25 грн) суд зараховує на погашення заборгованості за тілом кредиту, що за підрахунками позивача становить 4 736,95 грн.
Вирішуючи юридичний спір в частині стягнення із відповідача штрафних санкцій у розмірі 4 350 грн, суд виходить із таких положень чинного законодавства.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Законодавець установив, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні запроваджений правовий режим воєнного стану, який неодноразово продовжений та триває до даного часу.
Оскільки штраф нарахований відповідачу у період дії воєнного стану, у його стягненні згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід відмовити.
З урахуванням досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача позовні вимоги про стягнення із нього заборгованості за кредитним договором №7700851 від 19.03.2024 в сумі 20 607,01 грн є необґрунтованими, а тому суд залишає їх без задоволення.
Щодо стягнення заборгованості за Договором позики № 73441931 від 26.09.2024 
Судом встановлено, що 26.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 73441931 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
Відповідно до укладеного правочину кредитор зобов`язався надати відповідачу в користування 6 000 грн строком на 20 днів зі сплатою процентної ставки – 0,250 % в день. Сторони також погодили процентну ставку за понадстрокове користування позикою – 2,70%. Денна процентна ставка становить 1,000%. Комісія за надання позики – 15%, що у грошовому виразі складає 900 грн. Дата надання позики – 26.09.2024, дата її повернення – 15.10.2024.
Пунктом 4 Договору передбачено, що проценти за цим правочином нараховуються щоденно, включаючи дати їх отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за Договором.
Відповідно до п. 21 Договору позики, договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Договір позики підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 63307.
Підписаний в електронній формі Додаток №1 до Договору позики № 73441931 від 26.09.2024 містить відомості про дату видачі кредиту – 26.09.2024, дату платежу – 15.10.2024, загальну вартість кредиту, яка становить 7 200 грн, з яких 6 000 грн – сума кредиту, 300 грн – проценти за користування кредитом, 900 грн – комісія.
15.10.2024 сторони уклали додаткову угоду №13319012 до Договору № 73441931 від 26.09.2024, якою продовжили строк кредитування на 20 днів, тоді загальний строк склав - 40 днів, а процентну ставку визначили на рівні 1% від суми кредиту в день.
Укладеною 04.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 додатковою угодою №13470625 до Договору № 73441931 від 26.09.2024 сторони продовжили строк кредитування на 20 днів, тобто строк договору склав 60 днів. Передбачена додатковою угодою процентна ставка – 1% в день. Дата повернення кредиту – 24.11.2024.
05.11.2024 відповідач та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали додаткову угоду №13471703 до Договору № 73441931 від 26.09.2024, якою визначили дату повернення кредиту як 25.11.2024.
Додаткові угоди, як і основний правочин, укладені в електронній формі та підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором.
Доказів перерахування коштів ОСОБА_1 за Договором позики № 73441931 від 26.09.2024 позивач суду не надав. Клопотань про витребування судом зазначеної інформації не заявляв.
Своє право вимоги за кредитним договором № 73441931 від 26.09.2024 позивач обґрунтовує укладеним 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» Договором факторингу №27/03/25, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Витяг із Реєстру боржників № 4 від 23.04.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 підтверджує відступлення первісним кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивачу права вимоги до боржника – ОСОБА_1 за Договором № 73441931 від 26.09.2024 в сумі 18 740,47 грн, з яких: 6 307,80 грн – заборгованість за тілом кредиту, 12 432,67 грн – заборгованість за пенею.
За змістом частин першої – третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд вважає доведеним факт укладення Договору надання коштів у кредит №73441931 від 26.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за яким передбачено отримання відповідачем в користування 6 000 грн. На спростування зазначених обставин відповідач доказів суду не надав. 
Водночас, як слідує із розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 первісний кредитор 26.09.2024 надав кредит в сумі 6 000 грн, а 28.09.2024 – 1 000 грн. Тоді як, додаткової угоди про збільшення тіла кредиту до 7 000 гривень позивач суду не надав. Як і не надав доказів перерахування коштів на банківську карту відповідача в сумі 6 000 грн та 1 000 грн, відповідно.
Тобто позивач не підтвердив видачу первинним кредитодавцем кредитних коштів шляхом їх зарахування на електронний платіжний засіб відповідача за реквізитами банківської картки.
У справах про стягнення кредитних коштів, на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право кредитора на пред`явлення будь-якої вимоги.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.
У той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, на підставі наявних доказів і матеріалів. Клопотань про витребування доказів судом позивач не подавав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами досягнення згоди між первинним кредитором та відповідачем щодо суми кредиту у розмірі 7 000 грн та не надав доказів виконання обов`язку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо переказу кредитних коштів відповідачу за кредитним договором та існування у позичальника заборгованості за ним, а тому у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів у кредит № 73441931 від 26.09.2024 слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 141, 142, 206, 258 – 260, 263 – 265, 274 – 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.
Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ – 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА