КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                          Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/15984/2025 

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                    Справа № 369/6128/24 
 
11 грудня 2025року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А.
при секретарі           - Смолко А.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - адвоката Павлова Ігоря Геннадійовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року, ухвалене  під головуванням судді Янченка А.В. у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
в с т а н о в и в:
 
У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,100 га, яка розташована на території садівничого товариства «Садівник» Петропавлівсько-Борщагівської сільської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, яка належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.1998, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1746, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., придбану ним у ОСОБА_3 (передану останній для введення садівництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94, виданого 23 травня 1996 року виконкомом П. Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання виконкому цієї ж сільської Ради від 26 грудня 1995 року), шляхом:
- скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, с/т «Київський садівник», яка належить ОСОБА_1 та закриття щодо неї Поземельної книги;
- скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата державної реєстрації 08.11.2024 року, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Швидка І. М., номер запису про право власності 57526018, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3042119732224.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої на території садівничого товариства «Садівник», Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, зареєстрованому в реєстрі за № 4-1746 (попередній власник (продавець) - ОСОБА_4 ). Відповідно до пункту 2 цього договору, вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 23 травня 1996 року виконкомом П. Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання виконкому цієї ж сільської Ради від 26 грудня 1995 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94.
У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 із метою отримання послуг щодо виготовлення технічної документації із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру належній йому земельній ділянці (її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі) та державної реєстрації права власності на цю ділянку.
Згідно листа сертифікованого інженер-землевпорядника Головненка В.С. під час виконання робіт із землеустрою з метою розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , що розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, СТ «Київський садівник», та належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року № 4-1746, було встановлено, що в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером: 3222485900:05:001:5061, що фактично на місцевості перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_2 та, враховуючи вище наведене, роботи по виготовленню технічної документації із землеустрою призупинені до виправлення перетину даних ділянок.
З метою з`ясування причин накладання меж суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 у Державному земельному кадастрі при виготовленні технічної документації на земельну ділянку, що належить позивачу на праві власності, останній звертався до власника цієї ділянки - ОСОБА_1 , а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, проте встановити обставини та виправити виявлене накладення меж не вдалося.
Тому, для виявлення та встановлення причин накладення меж суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 у Державному земельному кадастрі на земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 , останній звернувся до судового експерта Данилюка В.В. для проведення земельно-технічної експертизи.
Відповідно до висновку судового експерта № 2-23 від 10.04.2024 року Данилюка В.В. суміжні межі із ДЗК земельної ділянки, кадастровий номер 3222485900:05:001:5061, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_1 накладаються на фактичні суміжні межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, Державного акту на право приватної власності на землю № 94 від 23.05.1996 року. Величина накладання суміжних меж із ДЗК земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_1 на фактичні суміжні межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 , складає вздовж суміжної межі вищезазначених земельних ділянок 1,94 м, 1,45 м та 0,37 м. Площа накладання складає - 56,37 кв. м. (0,0056 га)
Позивач вказує, що межі земельної ділянки ОСОБА_1 , які відображені в Державному земельному кадастрі, накладаються на межі його земельної ділянки, не відповідають фактичному порядку користування суміжними земельними ділянками, оскільки огорожа, допоміжне приміщення (туалет), а також належний йому водопровідний кран опинилися на земельній ділянці ОСОБА_1 ..
Відтак, позивач наголошує, що наявний перетин зареєстрованої в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 є перешкодою для подальшого виготовлення технічної документації та формування земельної ділянки відповідно до вимог чинного земельного законодавства.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки, позов задоволено. 
Усунуто перешкоди у користуванні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,100 га, яка розташована на території садівничого товариства «Садівник» Петропавлівсько-Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, яка належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1746, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., придбану ним у ОСОБА_3 (передану громадянці ОСОБА_3  для введення садівництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94, виданого 23 травня 1996 року виконкомом П. Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання виконкому цієї ж сільської Ради від 26 грудня 1995 року), шляхом:
- скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, с/т «Київський садівник», яка належить ОСОБА_1 та закриття щодо неї Поземельної книги;
- скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата державної реєстрації 08.11.2024 року, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Швидка І. М., номер запису про право власності 57526018, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3042119732224.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 000,00 грн витрат на проведення земельно-технічного дослідження.
 Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками суміжних земельних ділянок, між якими існує спір щодо накладення меж земельної ділянки, належної ОСОБА_1 на праві власності, які внесені до Державного земельного кадастру та їх невідповідність фактичному землекористуванню. 
 Судом встановлено, що зовнішні суміжні межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , кадастровий номер 3222485900:05:001:5061 накладаються на зовнішні суміжні межі по фактичному користуванню земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 . Площа накладання складає - 0,0056 га. Дане накладання відбулось внаслідок зміщення в системі координат із ДЗК зовнішньої суміжної межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 відносно зовнішньої суміжної межі по фактичному користуванню земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , на 1,94 м, 1,45 м та 0,37 м вздовж суміжної межі, вглиб земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 .
Зазначені обставини надають позивачу як власнику земельної ділянки, на яку накладається інша земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 , право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном у спосіб, визначений ним у позовній заяві.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 22 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Павлов І.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник вказує на те, що рішення не відповідає обставинам справи та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Так, предметом цього спору є поновлення цивільних прав позивача у сфері земельних відносин. Як зазначає сам Позивач, його позовні вимоги стосуються накладання зовнішніх суміжних смуг земельних ділянок по АДРЕСА_3 , яке відбулось в системі координат Державного земельного кадастру, що підтверджується технічним звітом про інженерно-геодезичні роботи з геодезичного обстеження земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , що був виконаний ФОП ОСОБА_8 , та долучений у якості доказів до матеріалів справи.
З цього приводу заявник зазначає, що оскільки накладання зовнішніх суміжних смуг земельних ділянок відбулось по всій АДРЕСА_1 , у садовому товаристві «Київський садівник», яке відбулось в системі координат ДЗК, то потрібно скасовувати державну реєстрацію всіх земельних ділянок у ДЗК, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а також скасовувати державну реєстрацію права приватної власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням права приватної власності всіх земельних ділянок, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у садовому товаристві «Київський садівник».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2023 року у справі №187/1945/21 зазначено, що коли накладання ділянок носить масовий характер, вимога скасування реєстрації у одного власника - не врегулює проблему: - «у будь якому випадку, ... вимоги скасувати реєстрацію земельної ділянки сусіда» не буде ефективним захистом». 
Це відповідає позиції Верховного Суду відповідно до якої, обраний стороною спосіб захисту має бути ефективним та пропорційним до масштабу порушення - а не зачіпати тільки одного учасника ланцюга. 
У даному випадку суд повинен був призначити судову-землевпоряджувальну експертизу для визначення всього масштабу накладання, встановити усіх зацікавлених осіб у справі та залучити їх у якості співвідповідачів, встановити причину накладання, розглянути питання відповідальності органу, який затвердив проєкт відведення або допустив реєстрацію з помилкою.
Отже, задоволення позову лише щодо одного відповідача в умовах системної кадастрової помилки суперечить позиції Верховного Суду, практиці Великої Палати Верховного Суду, та не відповідає принципу повного захисту прав.
У контексті спірних правовідносин, звертає увагу, що втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
28 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 адвоката Гандзюк Т.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
 В судове засідання з`явився представник  ОСОБА_1 - адвокат Павлов І.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Представник ОСОБА_2 адвокат Гандзюк Т.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що  ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої на території садівничого товариства «Садівник» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, зареєстрованому в реєстрі за № 4-1746 .
Право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 23.05.1996 року, зареєстрованим за № 94. Попередній власник - ОСОБА_4 .
З метою отримання послуг щодо виготовлення технічної документації із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру належній ОСОБА_2 земельній ділянці (її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі) та державної реєстрації права власності на зазначену ділянку), останній звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 .
Під час виконання робіт із землеустрою з метою розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , що розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, СТ «Київський садівник», та належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року № 4-1746, було встановлено, що в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером: 3222485900:05:001:5061, що фактично на місцевості перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_2 ..
Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2024 року земельна ділянка кадастровий номер 3222485900:05:001:5061, площею 0,1197 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3042119732224, належить на праві власності ОСОБА_1 
ОСОБА_1 на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської Ради народних депутатів від 26 грудня 1995 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,091 га. У відповідності до зазначеного рішення, ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю від 23.05.1996 року, зареєстрований за № 125. Надалі, рішенням 13 сесії 23 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 18 травня 2000 року, ОСОБА_1 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,029 га та внесено відповідні зміни до Державного акту на право приватної власності на землю від 23.05.1996 року.
Тобто, ОСОБА_1 належить земельна ділянка 0,1197 га, що знаходиться на території садового товариства «Київський садівник» в с. Чайки.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками суміжних земельних ділянок. Між сторонами існує спір щодо накладення меж земельної ділянки, належної ОСОБА_1 на праві власності, які внесені до Державного земельного кадастру та їх невідповідність фактичному землекористуванню.
З цього приводу, позивач звертався у грудні 2023 року до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області з метою отримання відомостей з Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, однак така документація уповноваженим органом не була виявлена. Додатково, до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області в інтересах ОСОБА_2 звернулась адвокат - Гандзюк Тетяна Олегівна із адвокатським запитом № 30/01-1 від 30.01.2024 року для отримання викопіювання з чинного генерального плану та викопіювання з чинного на 1995 рік генерального плану (іншого містобудівного документу) щодо розташування Садівничого товариства «Київський садівник» (раніше - СТ «Садівник») або іншого документу, який містить інформацію про розташування земельних ділянок в межах садівничого товариства, а також з метою отримання схеми розташування (зведеної схеми) земельних ділянок кадастровий номер 3222485900:05:001:5061, кадастровий номер 3222485900:05:001:5127 та ділянки, що розташована між зазначеними у планувальній структурі с. Чайки, що входить до складу Борщагівської сільської громади.
Листом № 10-03/296 від 07.02.2024 року Борщагівська сільська рада повідомила, що мiстобудівна документацiя на мiсцевому рівні, а саме: генеральний план села Чайки був розроблений та затверджений рiшенням № 109 6-ої сесії VI скликання Петропавлiвсько-Борщагiвської сiльської ради вiд 16 червня 2011 року. Станом на 1995 piк генеральний план села Чайки - вiдсутнiй. По питанню розміщення земельних ділянок у садівничому товаристві, їх належність, із зазначенням у планувальній структурі товариства, рекомендовано звернутися до СТ «Київський садівник».
В подальшому, після звернення до СТ «Київський садівник» для отримання інформації щодо земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_9 (сусід з іншого боку) та документації із землеустрою на ці ділянки відповідно до виданих державних актів, СТ «Київський садівник» надало план розташування цих ділянок.
Для виявлення та встановлення причин накладення меж суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 у Державному земельному кадастрі на земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 , останній звернувся до судового експерта Данилюка В.В. для проведення земельно-технічної експертизи.
Згідно з висновком судового експерта № 2-23 від 10.04.2024 року суміжні межі із ДЗК земельної ділянки, кадастровий номер 3222485900:05:001:5127, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_9 , не накладаються на фактичні суміжні межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, Державного акта на право приватної власності на землю № 94 від 23.05.1996 року. Величина прозору вздовж суміжної межі між вищезазначеними земельними ділянками складає 0,16 м та 0,23 м.
Зовнішні суміжні межі із ДЗК земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 (на Збірному плані земельних ділянок позначена червоним кольором), кадастровий номер 3222485900:05:001:5061 накладаються на зовнішні суміжні межі по фактичному користуванню земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 (на Збірному плані земельних ділянок позначена чорним кольором). Площа накладання складає - 0,0056 га. Дане накладання відбулось внаслідок зміщення в системі координат із ДЗК зовнішньої суміжної межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 (на Збірному плані земельних ділянок позначена червоним кольором), відносно зовнішньої суміжної межі по фактичному користуванню земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , на 1,94 м, 1,45 м та 0,37 м вздовж суміжної межі, вглиб земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 . Таким чином, відповідно до наданого на дослідження Збірного плану земельних ділянок по АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 , суміжні межі із ДЗК земельної ділянки, кадастровий номер 3222485900:05:001:5061, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_1 накладаються на фактичні суміжні межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, Державного акту на право приватної власності на землю № 94 від 23.05.1996 року. Величина накладання суміжних меж із ДЗК земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_1 на фактичні суміжні межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_2 , складає вздовж суміжної межі вищезазначених земельних ділянок 1,94 м, 1,45 м та 0,37 м. Площа накладання, яка заштрихована на Збірному плані земельних ділянок по АДРЕСА_1 ; 10; 11, складає - 56,37 м2 (0,0056 га).
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.
Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
На будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Відповідно до частини другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Судом встановлено, що сторони у справі є суміжними землевласниками, між якими виник спір щодо меж належних їм земельних ділянок. Пред`являючи позов про усунення перешкод у праві користування позивач зазначав про неможливість зареєструвати належну йому земельну ділянку у Державному земельному кадастрі через невідповідність площі та меж земельної ділянки відповідача, зазначеної у технічній документації та внесеної до Державного земельного кадастру, фактичним межам землекористування та площі належної ОСОБА_1 земельної ділянки.
Стаття 91 ЗК України передбачає, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 391 ЦК України).
Відповідно до частин першої, сьомої, восьмої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
У частині першій статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.
У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.
Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.
Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.
Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.
Відповідно до пункту 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, помилками у Державному земельному кадастрі є:
1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;
2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);
3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 01 січня 2013 року до Державного фонду документації із землеустрою);
4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;
5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;
6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;
7) помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 01 січня 2013 року та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.
Отже, чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, зокрема допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок.
Аналізуючи можливість застосування обраного позивачем способу захисту, колегія суддів вважає, що з урахуванням фактичних обставин цієї справи не вимагається скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 3222485900:05:001:5061 площею 0,1197 га з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на неї, оскільки для виправлення помилки у відомостях координат поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер 3222485900:05:001:5061 достатнім та дієвим є саме зобов`язання відповідача вжити заходів щодо виправлення у Державному земельному кадастрі помилок у відомостях координат поворотних точок меж зазначеної земельної ділянки, без визнання недійсними правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб є таким, що не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч.ч.1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи зазначене, колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Окрім того, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
Керуючись статтями 141, 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року
 
Головуючий                                                      Судді