Справа № 635/5857/25 
Провадження № 1-кп/635/313/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221340000439 від 27 травня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжя, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану за таких обставин.
ОСОБА_7 , 25 травня 2025 року, будучи достеменно обізнаним про дію воєнного стану на території України, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав в квартирі своєї тітки ОСОБА_4 , вирішив таємно, протиправно заволодіти її майном, а саме пральною машинкою марки «LG», яка знаходилась в приміщенні вищевказаної квартири.
З цією метою, ОСОБА_5 повідомив своєму знайомому ОСОБА_8 , що в нього є пральна машинка марки «LG», якою він не користується та хоче її продати за 1 000 грн.
ОСОБА_9 , вважаючи, що пральна машинка марки «LG» є власністю ОСОБА_5 , так як вона знаходилась в квартирі за місцем його проживання, вирішив допомогти останньому з її продажем. При цьому, ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_10 та повідомив, що на продаж є пральна машинка марки «LG», вказавши її вартість у 2 000 грн.
Через деякий час ОСОБА_10 перетелефонував ОСОБА_9 та повідомив, що знайшов покупця та вони зараз приїдуть за пральною машинкою.
Цього ж дня, близько 9 год. 30 хв., ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , який в подальшому став фактичним покупцем пральної машинки, приїхали на автомобілі Рено Дастер за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , де в приміщенні вищевказаної квартири оглянули пральну машинку марки «LG», та будучи впевненими, що купують пральну машинку у власників, розрахувались за неї, передавши грошові кошти в сумі 2 000 грн. ОСОБА_9 , з яких ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 1 000 грн., після чого забрали пральну машинку та завантаживши її до автомобіля перевезли за місцем проживання ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_5 , таємно викрав майно своєї тітки ОСОБА_4 – пральну машинку марки «LG», якою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 6333 грн. 33 коп., яка встановлена на підставі висновку товарознавчої експертизи.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 6333,33 грн.
Дії  ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Таким чином, судом встановлені обставини вчинених даних кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.
Позиція сторін кримінального провадження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності. 
Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та про дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, зазначила, що цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений, претензій матеріального та морального характеру не має, ОСОБА_5 просив вибачення, розкаюється. 
Приймаючи до уваги, що обвинувачений  ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченому та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням  ОСОБА_5 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого  ОСОБА_5 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії:
за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 185 Закону України про кримінальну відповідальність.
Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих.
Кваліфікуючою ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), є вчинення в умовах воєнного стану.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який продовжено по теперішній час.
ОСОБА_5 вчинив злочини з прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу обвинуваченого охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілих у володінні чи під охороною яких знаходиться майно з корисливим мотивом, що характеризує суб`єктивну сторону злочину.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання   ОСОБА_5 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання
Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.
Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, не працевлаштований, не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення  ОСОБА_5 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
Іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Мотиви ухвалення інших рішень
Запобіжний захід  ОСОБА_5 , не обирався.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 1648/25 від 14 червня 2025 року складають 400 грн. 00 коп., відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з  ОСОБА_5 на користь держави.
Цивільний позов відсутній.
Згідно з частиною 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати` ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи за № 1648/25 від 14 червня 2025 року, у розмірі 400 (чотириста) гривень.
Речовий доказ визнаний постановою слідчого СВ відділення поліції №1 РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 - пральну машинку марки «LG», білого кольору, модель F1091LD S/N 301 PNPD20664, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.
Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя –         ОСОБА_1