ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року
м. Київ

справа № 684/528/24
провадження № 51-3677 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представників потерпілих (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_9 , на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскарженого судового рішення 
За вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, цивільних позовів та речових доказів.
Не погоджуючись з указаним вироком, захисник ОСОБА_8 оскаржив його до апеляційного суду.
Ухвалою судді Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2025 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року повернуто апелянту.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування доводів касаційної скарги вказує, що поза увагою апеляційного суду залишилися приписи ст. 115 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), адже кінцевим строком для звернення з апеляційною скаргою є 01 вересня 2025 року. Зазначає, що цей суд дійшов необґрунтованого висновку, що строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду повинен обчислюватися з 31 липня 2025 року та безпідставно обмежив його право на апеляційне оскарження та доступ до правосуддя.
Письмових заперечень від інших учасників кримінального провадження на касаційну скаргу захисника до Верховного Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор та представники потерпілих заперечували проти задоволення касаційної скарги, просили залишити ухвалу апеляційного суду без зміни. 
Захисник підтримав подану касаційну скаргу, просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України і ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Згідно зі ст. 370 та ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
За статтею 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Як убачається з матеріалів провадження та встановлено судом апеляційної інстанції, вирок місцевого суду було проголошено 31 липня 2025 року за участю обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_8 . У той же час апеляційний суд, вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони захисту, дійшов переконання, що строк на оскарження вироку місцевого суду від 31 липня 2025 року для захисника ОСОБА_8 повинен обчислюватися з 31 липня 2025 року та відповідно кінцевим строком для звернення з апеляційною скаргою є 29 серпня 2025 року. Водночас апеляційний суд зазначив, що захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу до суду 01 вересня 2025 року та дійшов переконання, що вказана скарга подана поза межами передбаченого законом строку.
Однак колегія суддів касаційного суду не може погодитися з таким рішенням апеляційного суду.
За приписами ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Вирішуючи питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбачених ст. 395 КПК України строків, необхідно чітко встановити початок перебігу цих строків та їх закінчення. Також апеляційному суду необхідно враховувати положення статей 115, 116 КПК України, які регулюють порядок обчислення процесуальних строків.
Згідно з ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи (ч. 7 ст. 115 КПК України).
Як убачається з матеріалів провадження та вже зазначалося вище, 31 липня 2025 року Старосинявський районний суд Хмельницької області ухвалив вирок стосовно ОСОБА_9 та проголосив в судовому засіданні за участі обвинуваченої та її захисника, тож згідно з положеннями ч. 5 ст. 115 КПК України початок перебігу тридцятиденного строку на апеляційне оскарження вироку починається 01 серпня 2025 року та закінчується відповідно 30 серпня 2025 року.
Водночас 30 та 31 серпня 2025 року були вихідними днями (субота та неділя), тож відповідно до положень ст. 395 та ч. 7 ст. 115 КПК України, останнім днем апеляційного оскарження вироку місцевого суду є робочий день (понеділок) - 01 вересня 2025 року.
Варто зауважити, що матеріали кримінального провадження містять копію апеляційної скарги захисника з конвертом, на якому наявний штамп прийняття цього документу поштою 01 вересня 2025 року.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Отже, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не з`ясував та не перевірив належним чином дотримання захисником строку апеляційного оскарження вироку місцевого суду, у зв`язку з чим дійшов безпідставного висновку, що апеляційна скарга подана з пропуском вказаного строку.
З огляду на викладене, під час розгляду справи суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За цих обставин касаційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції про повернення його апеляційної скарги - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати вищезазначене і відповідно до вимог кримінального процесуального закону постановити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3