ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 640/1198/21

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національна поліція України, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Національної поліції України (далі - відповідач), (з урахуванням ухвали про заміну сторони відповідача), в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог):
- визнати протиправною відмову відповідача у зарахуванні пільгової вислуги до календарної вислуги років позивача;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахування позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 24.02.2003 до 12.08.2015, у загальній кількості 05р. 09міс. 12дн. до загального календарного стажу служби в поліції;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок позивачу стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період 24.02.203 до 12.08.2015 у загальній кількості 05р. 09міс. 12дн.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно, за відсутності на те законних підстав, відмовив позивачу в зарахуванні до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, вислугу в пільговому обчисленні за період з 24.02.2003 до 12.08.2015 в загальній кількості 05р. 09міс. 12дн.
2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зазначав, що питання про зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги, яка дає право на призначення пенсії, може бути порушено лише при звільнення позивача зі служби в поліції. Проте, згідно інформації Департаменту кадрового забезпечення НП України позивач на даний час проходить службу на посаді заступника начальника управління - начальник відділу Департаменту захисту інтересів суспільства та держави НП України. Рапорт про звільнення зі служби в поліції не подавав, а тому вказані вимоги є передчасними та будуть вирішуватися при звільненні позивача зі служби в поліції. Крім того, наголошував на безпідставності вимог щодо перерахунку стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, оскільки відповідний стаж обчислюється виключно із врахуванням повних років вислуги, згідно положень статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.
1. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2021 замінено первісного відповідача - Департамент захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України на належного - Національну поліцію України.
3. На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-ІХ та відповідно Порядку передачі судових справ нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 до Чернівецького окружного адміністративного суду скерована дана адміністративна справа.
4. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2025, адміністративну справу передано на розгляд головуючому судді Боднарюку О.В.
5. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2025 прийнято до свого провадження адміністративну справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
6. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання Національної поліції України про залишення позову без розгляду.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.
1. ОСОБА_1 з 24.02.2003 по 12.08.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, в яких стаж роботи обчислювався із розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби за вказаний період.
2. 08.07.2020 позивач звернувся із рапортом до Голови Національної поліції України із рапортом, в якому просив, зокрема, здійснити перерахунок календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, зарахувавши період пільгової вислуги, сформованої за період з 24.02.2003 - 12.08.2015 у загальній кількості 05р. 09міс. 12дн, а також здійснити перерахунок стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із врахуванням пільгової вислуги років.
3. Листом Департаменту кадрового забезпечення НП України від 10.08.2020 №4683/12/1/2/03-2020 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із врахуванням пільгової вислуги років, сформованої за період з 24.02.2003 - 12.08.2015 у загальній кількості 05р. 09міс. 12дн.
4. Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.
1. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон України "Про Національну поліцію", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
2. Відповідно частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (частина третя статті 78 Закону України "Про Національну поліцію").
Частиною четвертою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
За приписами статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
3. Пунктом "б" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 01 січня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.
Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше, а з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
За змістом статті 17 Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 17-1 Закону №2262-XII).
4. Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року № 393 прийнято постанову "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Абзацом 3 пункту 1 Постанови № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
5. Спірні правовідносини у даній справі виникли внаслідок відмови відповідача зарахувати позивачу вислугу років в пільговому обчислені за період 24.02.203 до 12.08.2015 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, та до календарної вислуги, яка дає право на призначення пенсії.
6. Щодо позовних вимог в частині зарахування позивачу вислуги років в пільговому обчисленні за період роботи з 24.02.203 до 12.08.2015 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, суд зазначає таке.
Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року в справі №320/12166/20 у подібних за змістом правовідносинах, аналізуючи наведені норми права констатував, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано положеннями частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", а положення пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють цих питань.
Верховний Суд підкреслив, що "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" було затверджено Кабінетом Міністрів України постановою № 393 на виконання вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Своєю чергою, згідно з преамбулою Закону №2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Статтею 17-1 Закону №2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При цьому, пунктом 1 Постанови № 393 визначено види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону №2262-XII пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
7. За висновком Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2023 року по справі №320/12166/20, Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону №2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.
У схожих за змістом правовідносинах за позовами працюючих поліцейських із вимогами про зарахування на підставі пункту 2 Постанови №393 часу навчання у вищому навчальному закладі при обчисленні стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки, Верховний Суд сформував висновок щодо доцільності застосування вказаних положень при вирішенні питання щодо обчислення означеного стажу, визначеного частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якого положення пункту 2 цієї Постанови застосуванню не підлягають, оскільки вони можуть бути застосовані для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років (постанови від 19 листопада 2019 року у справі № 520/903/19, від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, від 22 липня 2020 року у справі № 520/5960/19, від 13 серпня 2020 року у справі № 820/6656/16 та від 15 грудня 2021 року у справі № 520/11545/19).
Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.05.2024 по справі 640/30284/20. 
8. З огляду на викладене та враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зарахування позивачу періоду пільгової вислуги років до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
9. Стосовно позовних вимог в частині зарахування позивачу до загальної календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 24.02.2003 до 12.08.2015 у загальній кількості 05р. 09міс. 12дн., суд зазначає наступне.
Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 520/11545/19 за подібних правовідносин, аналізуючи положення статті 17 Закону №2262-XII, виснував про виключне застосування положень даної норми лише при розрахунку вислуги років поліцейським під час призначення пенсій за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII. При цьому Верховний Суд указав на те, що Постанова №393 прийнята на виконання Закону №2262-XII та може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років.
Вказаний правовий висновок також був викладений у постанові від 23.05.2024 по справі 640/30284/20.
10. Отже, зарахування поліцейським пільгової вислуги років до календарної згідно положень Закону №2262-XII та Постанови №393 можливе лише після звільнення зі служби в поліції та призначення пенсії за вислугу років.
11. Як зазначалося відповідачем у відзиві на позов, на момент виникнення спірних правовідносин позивач продовжував перебувати на службі в органах Національній поліції України на посаді заступника начальника управління – начальник відділу Департаменту захисту інтересів суспільства та держави НП України. Вказана обставина не заперечувалася позивачем у ході судового розгляду справи.
Звертаючись до Голови Національної поліції України із рапортом від 08.07.2020 позивач не просив зарахувати до календарної вислуги років періоди служби з 24.02.2003 до 12.08.2015 у пільговому обчисленні саме для призначення йому пенсії за вислугу років, оскільки на момент звернення він продовжував проходити службу в поліції.
12. Таким чином, зважаючи на викладені вище висновки Верховного Суду у такій категорії справ та враховуючи факт перебування позивача на службі в поліції на момент звернення до відповідача із рапортом від 08.07.2020, суд приходить до висновку про передчасність заявлених вимог, і як наслідок відсутність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати спірний період пільгової вислуги позивача до його календарної вислуги, яка дає право на призначення пенсії.
13. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).
14. Відповідно до норм статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
15. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування, на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
2. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач - Національна поліція України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ:40108578).

Суддя О.В. Боднарюк