ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/4301/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року (головуючий суддя Новікова І.В.) 
в адміністративній справі №280/4301/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 26.05.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у виданні за період з 01.12.2024 року по теперішній час бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини НОМЕР_2 ешелону оборони з розрахунку 50000 грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01.12.2024 року по теперішній час з розрахунку 30 000 грн.;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01.12.2024 року по теперішній час розрахунку 50 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 50000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах на час перебування в посаді, що входить до штабу військової частини НОМЕР_1 . 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 18.04.2022. Позивач перебуває на посаді помічника начальника стройової частини відділення персоналу штабу, тобто позивач вказує на те, що виконує бойові (спеціальні) завдання у складі командування військової частини, що веде воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно. Вважає, що наведене у розумінні абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 надає йому право на отримання збільшеної до 50000 грн. додаткової винагороди за вказаний період пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. Однак, за спірний період нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, здійснюється у розмірі 30000грн. пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, замість 50000грн. На думку позивача, не здійснивши відповідну виплату, відповідач, допустив протиправну бездіяльність в частині нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у належному розмірі, що зумовило необхідність звернення до суду із вказаним позовом. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 50000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу за періоди з 01.12.2024 по 09.12.2024, з 11.12.2024 по 14.12.2024, з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 22.12.2024 по 24.12.2024 та за 27.12.2024, з 09.01.2025 по 11.01.2025, з 14.01.2025 по 15.01.2025, за 17.01.2025, з 19.01.2025 по 20.01.2025, з 22.01.2025 по 27.01.2025 та з 29.01.2025 по 31.01.2025, з 01.02.2025 по 02.02.2025, з 04.02.2025 по 09.02.2025, з 11.02.2025 по 13.02.2025, з 16.02.2025 по 18.02.2025, з 20.02.2025 по 21.02.2025 та з 23.02.2025 по 28.02.2025, за 01.03.2025, з 03.03.2025 по 06.03.2025, з 08.03.2025 по 11.03.2025, з 15.03.2025 по 18.03.2025, з 21.03.2025 по 26.03.2025 та з 28.03.2025 по 29.03.2025, за 02.04.2025, 07.04.2025 та з 12.04.2025 по 19.04.2025, з 09.05.2025 по 12.05.2025, з 15.05.2025 по 18.05.2025, з 21.05.2025 по 24.05.2025 та з 27.05.2025 по 31.05.2025.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 50000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу військової частини за періоди з 01.12.2024 по 09.12.2024, з 11.12.2024 по 14.12.2024, з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 22.12.2024 по 24.12.2024 та за 27.12.2024, з 09.01.2025 по 11.01.2025, з 14.01.2025 по 15.01.2025, за 17.01.2025, з 19.01.2025 по 20.01.2025, з 22.01.2025 по 27.01.2025 та з 29.01.2025 по 31.01.2025, з 01.02.2025 по 02.02.2025, з 04.02.2025 по 09.02.2025, з 11.02.2025 по 13.02.2025, з 16.02.2025 по 18.02.2025, з 20.02.2025 по 21.02.2025 та з 23.02.2025 по 28.02.2025, за 01.03.2025, з 03.03.2025 по 06.03.2025, з 08.03.2025 по 11.03.2025, з 15.03.2025 по 18.03.2025, з 21.03.2025 по 26.03.2025 та з 28.03.2025 по 29.03.2025, за 02.04.2025, 07.04.2025 та з 12.04.2025 по 19.04.2025, з 09.05.2025 по 12.05.2025, з 15.05.2025 по 18.05.2025, з 21.05.2025 по 24.05.2025 та з 27.05.2025 по 31.05.2025, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідно до матеріалів справи підтверджується виконання позивачем бойових завдань на лінії бойового зіткнення в межах району ведення воєнних (бойових) дій. 
Зауважив, що підстави для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди визначені Постановою №168 та Порядком №260, які є обов`язковими для виконання, в тому числі для відповідача. 
Разом з тим, матеріали справи містять інформацію про виплату позивачу додаткової винагороди по травень 2025 року, а тому з урахування дати звернення позивача до суду, позовні вимоги підлягають задоволенню по травень 2025. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними та заявлені на майбутнє.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що враховуючи лист-роз`яснення Директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України Тетяни ТОКАРЧУК від №290/13/2643 від 14.11.2023, відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 50000 грн пропорційно дням виконання бойових (спеціальних завдань). Зазначає, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку листу-роз`яснення Директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України Тетяни ТОКАРЧУК від №290/13/2643 від 14.11.2023.
Відповідач також надав додаткові пояснення, в яких вказує, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про організацію роботи пунктів управління частини» від 29.11.2024 №7дск та від 16.09.2024 №6дск, з грифом «для службового користування», визначено склад оперативно-командних пунктів військової частини НОМЕР_1 , які безпосередньо здійснюють оперативне (бойове) управління. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, які включені у склад ОКП військової частини НОМЕР_1 , а тому не підпадає під категорію військовослужбовців, яким належить виплата додаткової винагороди у розмірі 50 000 гривень. Водночас, відповідач вказує, що надати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про організацію роботи пунктів управління частини» від 29.11.2024 №7дск неможливо у зв`язку із наявним грифом «дск» («для службового користування») та витяг зазначеного наказу - у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 у списках осіб, визначених цим наказом.
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Ухвалами суду від 15.10.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 15.12.2025 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року в адміністративній справі №280/4301/25 на п`ятнадцять днів.
У період з 19.12.2025 до 20.12.2025 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні. У період з 01.01.2026 до 05.01.2026 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється невідкладно з дня виходу судді-доповідача із відпустки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 18.04.2022 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 і на дату виникнення спірних правовідносин займає посаду помічника начальника стройової частини відділення персоналу штабу.
Позивач, вважаючи, що має право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 50000 грн., з 01 грудня 2024 року по теперішній час, звернувся з даним позовом до суду. Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно частини 4 статті 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців 2-8 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.06.2023 року №3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Постанова КМУ №168).
Абзац третій пункту 1 постанови КМУ №168, вказує, що особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Пунктом 2-1 вказаної постанови установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;
порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
Позивач посилаючись на виконання протягом періоду з грудня 2024 року бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Згідно статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На виконання указів Президента України “Про ведення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 року №64/2022 та № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року видав постанову №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Пунктом 1-1 цієї постанови, в редакції постанови, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин передбачено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.
Відповідно до пункту 1-2 вказаної постанови виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України.
Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» згідно з наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44, який застосовується з 01 лютого 2023 року.
Згідно з пунктом 1 розділу XXXIV Порядку №260 управління (штаб) угруповання військ (сил) - тимчасово утворений рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України орган військового управління, призначений для виконання функцій з управління військами (силами) в ході відсічі повномасштабної збройної агресії рф проти України, у тому числі управління (штаб) оперативно-стратегічного, оперативного, оперативно-тактичного угруповання військ (сил), тактичної групи.
За змістом пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
- 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): 
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; 
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; 
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; 
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); 
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; 
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; 
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); 
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); 
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; 
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
- 50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (п.3 розділу XXXIV Порядку №260).
Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців (п.5 розділу XXXIV Порядку №260).
Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України (абзац перший пункту 6 розділу XXXIV Порядку №260).
Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць (абз.1 п.7 розділу XXXIV Порядку №260).
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункту 8 розділу XXXIV Порядку №260).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, виплачується додаткова винагорода згідно з Постановою №168 у розмірі до 50000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Водночас, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів повинна бути підтверджена такими документами: 
бойовим наказом (бойовим розпорядженням); 
журналом бойових дій; 
рапортом командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що факт прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях, виконанні ним бойових завдань на лінії бойового зіткнення в межах району ведення воєнних (бойових) дій у вищезазначений період відповідачем у відзиві не спростовується.
При цьому, з наданої відповідачем до матеріалів справи довідки судом встановлено, що позивачу додаткова винагорода виплачувалась наступним чином:
за грудень 2024 року – за період з 01.12.2024 по 09.12.2024, з 11.12.2024 по 14.12.2024, з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 22.12.2024 по 24.12.2024 та за 27.12.2024 з розрахунку 30000,00 грн., 
а за період 10.12.2024, 15.12.2024, 21.12.2024 та з 25.12.2024 по 26.12.2024 з розрахунку 100000,00 грн.;
за січень 2025 року - з 09.01.2025 по 11.01.2025, з 14.01.2025 по 15.01.2025, за 17.01.2025, з 19.01.2025 по 20.01.2025, з 22.01.2025 по 27.01.2025 та з 29.01.2025 по 31.01.2025 з розрахунку 30000,00 грн., 
а за період з 12.01.2025 по 13.01.2025, за 16.01.2025, 18.01.2025, 21.01.2025, 28.01.2025 з розрахунку 100000,00 грн;
за лютий 2025 року - з 01.02.2025 по 02.02.2025, з 04.02.2025 по 09.02.2025, з 11.02.2025 по 13.02.2025, з 16.02.2025 по 18.02.2025, з 20.02.2025 по 21.02.2025 та з 23.02.2025 по 28.02.2025 з розрахунку 30000,00 грн., 
а за період 03.02.2025, 10.02.2025, з 14.02.2025 по 15.02.2025, за 19.02.2025, 22.02.2025 з розрахунку 100000,00 грн.;
за березень 2025 року - за 01.03.2025, з 03.03.2025 по 06.03.2025, з 08.03.2025 по 11.03.2025, з 15.03.2025 по 18.03.2025, з 21.03.2025 по 26.03.2025 та з 28.03.2025 по 29.03.2025 з розрахунку 30000,00 грн., 
а за період 02.03.2025, 07.03.2025, з 12.03.2025 по 14.03.2025, з 19.03.2025 по 20.03.2025, за 27.03.2025 та з 30.03.2025 по 31.03.2025 з розрахунку 100000,00 грн.;
за квітень 2025 року - за 02.04.2025, 07.04.2025 та з 12.04.2025 по 19.04.2025 з розрахунку 30000,00 грн., 
а за період 01.04.2025, з 03.04.2025 по 06.04.2025 та з 08.04.2025 по 11.04.2025 з розрахунку 100000,00 грн.;
за травень 2025 року - з 09.05.2025 по 12.05.2025, з 15.05.2025 по 18.05.2025, з 21.05.2025 по 24.05.2025 та з 27.05.2025 по 31.05.2025 з розрахунку 30000,00 грн., 
а за період з 13.05.2025 по 14.05.2025, з 19.05.2025 по 20.05.2025 та з 25.05.2025 по 26.05.2025 з розрахунку 100000,00 грн.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що згідно витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди» позивачу у спірний період частково нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 у розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.
При цьому, матеріалами справи (рапорти про участь у бойових діях) підтверджується виконання позивачем бойових завдань на лінії бойового зіткнення в межах району ведення воєнних (бойових) дій (а.с. 26-56). 
Відтак, узагальнюючи встановлені обставини та надану їм оцінку, суд приходить до висновку про наявність підстав для виплати позивачу збільшеної до 50000,00 грн. додаткової винагороди у період з 01.12.2024 по 09.12.2024, з 11.12.2024 по 14.12.2024, з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 22.12.2024 по 24.12.2024 та за 27.12.2024, з 09.01.2025 по 11.01.2025, з 14.01.2025 по 15.01.2025, за 17.01.2025, з 19.01.2025 по 20.01.2025, з 22.01.2025 по 27.01.2025 та з 29.01.2025 по 31.01.2025, з 01.02.2025 по 02.02.2025, з 04.02.2025 по 09.02.2025, з 11.02.2025 по 13.02.2025, з 16.02.2025 по 18.02.2025, з 20.02.2025 по 21.02.2025 та з 23.02.2025 по 28.02.2025, за 01.03.2025, з 03.03.2025 по 06.03.2025, з 08.03.2025 по 11.03.2025, з 15.03.2025 по 18.03.2025, з 21.03.2025 по 26.03.2025 та з 28.03.2025 по 29.03.2025, за 02.04.2025, 07.04.2025 та з 12.04.2025 по 19.04.2025, з 09.05.2025 по 12.05.2025, з 15.05.2025 по 18.05.2025, з 21.05.2025 по 24.05.2025 та з 27.05.2025 по 31.05.2025.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з критичною оцінкою суду першої інстанції щодо посилання відповідача на лист-роз`яснення Директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від №290/13/2643 від 14.11.2023, як на підставу для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у зменшеному розмірі, оскільки листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а мають лише інформаційний, рекомендаційний, роз`яснювальний характер та за своєю суттю є службовою кореспонденцією.
Натомість, суд свої висновки формує лише на нормах права та наданих доказах.
Підстави для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди визначені Постановою №168 та Порядком №260, які є обов`язковими для виконання.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 50000,00 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі командування та штабу військової частини має виплачувати за період підтверджений належними документами, а саме з 01.12.2024 по 09.12.2024, з 11.12.2024 по 14.12.2024, з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 22.12.2024 по 24.12.2024 та за 27.12.2024, з 09.01.2025 по 11.01.2025, з 14.01.2025 по 15.01.2025, за 17.01.2025, з 19.01.2025 по 20.01.2025, з 22.01.2025 по 27.01.2025 та з 29.01.2025 по 31.01.2025, з 01.02.2025 по 02.02.2025, з 04.02.2025 по 09.02.2025, з 11.02.2025 по 13.02.2025, з 16.02.2025 по 18.02.2025, з 20.02.2025 по 21.02.2025 та з 23.02.2025 по 28.02.2025, за 01.03.2025, з 03.03.2025 по 06.03.2025, з 08.03.2025 по 11.03.2025, з 15.03.2025 по 18.03.2025, з 21.03.2025 по 26.03.2025 та з 28.03.2025 по 29.03.2025, за 02.04.2025, 07.04.2025 та з 12.04.2025 по 19.04.2025, з 09.05.2025 по 12.05.2025, з 15.05.2025 по 18.05.2025, з 21.05.2025 по 24.05.2025 та з 27.05.2025 по 31.05.2025. 
Щодо додаткових пояснень відповідача, в яких відповідач вказує, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про організацію роботи пунктів управління частини» від 29.11.2024 №7дск та від 16.09.2024 №6дск, з грифом «для службового користування», визначено склад оперативно-командних пунктів військової частини НОМЕР_1 , які безпосередньо здійснюють оперативне (бойове) управління. 
Зокрема, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, які включені у склад ОКП військової частини НОМЕР_1 , а тому не підпадає під категорію військовослужбовців, яким належить виплата додаткової винагороди у розмірі 50 000 гривень.
Водночас, відповідач вказує, що надати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про організацію роботи пунктів управління частини» від 29.11.2024 №7дск неможливо у зв`язку із наявним грифом «дск» («для службового користування») та витяг зазначеного наказу - у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 у списках осіб, визначених цим наказом.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказані доводи відповідача не підтверджені жодними доказами.
Отже, наявні підстави для часткового задоволення позову.
Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військовій частині НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.01.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко