КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року справа № 320/43775/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Франковської А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди,
за участю сторін:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - Крилова Ю.І.,
представник відповідача - Грабовський А.В.,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Управління Державної охорони України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад», в частині зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розпорядження начальника УДО України;
- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді заступника директора Департаменту оперативного забезпечення охорони та контррозвідувальних заходів Управління Державної охорони України;
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», в частині накладення дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад», в частині присвоєння військового звання на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- стягнути з Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушення (дисциплінарного проступку), що унеможливлює застосування дисциплінарного стягнення, оскаржувані накази є невмотивованими та необґрунтованими.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом в частині оскарження наказу від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад» в частині зарахування позивача у розпорядження начальника УДО України, а також докази поважності причин його пропуску; надання доказів сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.
15.05.2025 канцелярією суду зареєстровано заяву представника позивача про усунення недоліків, направлену до суду поштою 10.11.2024, до якої додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом в частині оскарження наказу від 10.07.2024 №589-ос та докази сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 07.08.2025. Витребувано докази у справі від позивача та відповідача.
22.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про правомірність прийнятих ним рішень та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на адміністративний позов, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваних наказів.
04.08.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив.
06.08.2025 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено на 06.11.2025. Викликано свідків в судове засідання.
У судовому засіданні 06.11.2025 було допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та оголошено перерву до 17.11.2025.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 заяву позивача про поновлення строку звернення до суду від 14.11.2024 задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з позовом до Управління Державної охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди, у частині визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу Управління Державної охорони України від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад» щодо зарахування позивача у розпорядження начальника УДО України.
Поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом до Управління Державної охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди, у частині визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу Управління Державної охорони України від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад» щодо зарахування позивача у розпорядження начальника УДО України.
У задоволенні клопотання Управління Державної охорони України про залишення позовної заяви позивача без розгляду в частині позовних вимог відмовлено.
В судовому засіданні 17.11.2025 оголошено перерву до 08.12.2025.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 суд повернувся до стадії підготовчого провадження, витребувано докази у справі від відповідача, викликано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які 24.07.2024 здійснювали перевірку особового складу СВО ДППОЗ УДО України, у тому числі позивача, на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу "Алкофор iBlow 10" у підготовче засідання, яке призначено на 16.12.2025.
В підготовчому судовому засіданні 16.12.2025 оголошено перерву до 23.12.2025 у зв`язку з необхідністю надання сторонам часу для ознайомлення з доказами.
Судове засідання 16.12.2025 знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Києві. Наступне підготовче судове засідання призначено на 13.01.2026.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 29.01.2026. Викликано свідків.
У судовому засіданні 29.01.2026 позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити. Представники відповідача проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні 29.01.2026 було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та на стадії ухвалення судового рішення оголошено перерву в судовому засіданні до 02.02.2026.
В судовому засіданні 02.02.2026 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

25.07.2020 між ОСОБА_1 та Управлінням державної охорони України укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби в Управлінні державної охорони України та того ж дня позивача було призначено на посаду заступника директора Департаменту оперативного забезпечення охорони та контррозвідувальних заходів на підставі Наказу № 529-ос/дск від 25.07.2020.
Згідно Наказу відповідача від 11.01.2024 № 32-ос/дск «Про заохочення» нагороджено відомчою заохочувальною відзнакою УДО України - нагрудним знаком «За відзнаку в службі»: полковника ОСОБА_1 (У-492654), заступника директора Департаменту.
Відповідно до Наказу відповідача від 10.07.2024 № 589-ос «Про особовий склад» позивача зараховано у розпорядження начальника Управління державної охорони України згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення про проходження громадянами України військової служби за контрактом в Управлінні державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 26.01.2022 № 33, із збереженням всіх видів грошового забезпечення відповідно до глави 3 розділу V Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Управління державної охорони України, затвердженого наказом Управління державної охорони України від 27.07.2018 №295/дск, за посадою, яку він займав, доступу до державної таємниці, відповідно до раніше наданого ступеня секретності та надбавки за службу в умовах режимних обмежень, з 10.07.2024 по 09.10.2024; підстава: рапорт заступника начальника Управління державної охорони України від 10.07.2024.
Наказом відповідача від 31.07.2024 № 670-ос «Про накладення дисциплінарних стягнень» за порушення вимог пункту 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади та посадових осіб», статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців другого, шостого та сьомого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 (У-492654), який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України; підстава: доповідна записка т.в.о. заступника директора Департаменту - начальника Служби внутрішньої безпеки Департаменту оперативного забезпечення охорони від 24.07.2024 (реєстр. № 2/2-602дск від 26.07.2024).
Наказом відповідача від 31.07.2024 № 671-ос «Про особовий склад» присвоєно військове звання, на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 (У-492654), який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України. 
Позивач, вважаючи, що оскаржувані накази відповідача від 10.07.2024 № 589-ос, від 31.07.2024 № 670-ос, від 31.07.2024 №671-ос є протиправними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню, з метою захисту прав та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв?язку з виконанням ними конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров?я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов?язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону № 2232-XII).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» військовослужбовці Управління державної охорони України зобов?язані:
1) наполегливо і послідовно втілювати в життя політику держави в сфері оборони і забезпечення національної безпеки У країни;
2) суворо додержуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов?язки;
3) підтримувати належний рівень професійних і правових знань, спеціальної, бойової та фізичної підготовки;
4) захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина, бути зразком високої культури, скромності та витримки.
За вчинені правопорушення військовослужбовці Управління державної охорони України несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну або кримінальну відповідальність згідно з законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов?язки військовослужбовців, а також військовозобов??язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна – це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов?язків військової служби.
Частиною третьою статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов?язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов?язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов?язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); г) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов?язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно з ст. 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Згідно зі ст. 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно зі ст. 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб.
Відповідно до ст. 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовия, який вчинив правопорушення.
Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.
Статтею 98 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
Відповідно до ст. 100 Дисциплінарного статуту ЗСУ пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.
Наказом Управління державної охорони України від 10 червня 2021 року № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Управлінні державної охорони України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 16 червня 2021 року за № 803/36425, затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування в Управлінні державної охорони України (далі - Інструкція № 455).
Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції № 455 прийняттю рішення начальником УДО України або особою, яка виконує його обов?язки про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.
Згідно з п. 9 розділу V Інструкції № 455 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: ознайомлюватися з наказом про призначення службового розслідування; відмовлятись надавати будь-які пояснення щодо себе, членів сім?ї чи близьких родичів, коло яких визначено законом; надавати усні чи письмові пояснення та пред?являти (надавати) для огляду речі чи документи, які стосуються предмета службового розслідування; звертатись письмовим рапортом до посадових осіб, які проводять службове розслідування щодо опитування інших осіб по суті предмета службового розслідування або витребування речей чи документів; висловлювати письмові заяви, скарги, клопотання з питань проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових осіб УДО України, які його проводять; ознайомлюватись з висновком службового розслідування, у частині, що його стосується, за письмовим рапортом після затвердження висновку начальником УДО України, або особою, яка виконує його обов?язки, в порядку, визначеному пунктом четвертим розділу VII цієї Інструкції; надавати докази, інші матеріали, які стосуються предмету службового розслідування; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством.
Відповідно до п.1 розділу VII Інструкції № 455 за результатами службового розслідування, якщо вину військовослужбовця доведено, начальник УДО України, або особа, яка виконує його обов?язки, приймає рішення про його притягнення до диспиплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та самостійний структурний підрозділ (особу), якому(ій) доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто начальником УДО України, або особою, яка виконує його обов?язки у висновку службового розслідування.
Згідно з Інструкцією про порядок застосування Положення про проходження громадянами України військової служби за контрактом в Управлінні державної охорони України, затвердженою наказом Управління державної охорони України від 25 травня 2022 року № 295:
Зарахування військовослужбовців у розпорядження начальника УДО України - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища під час проходження військової служби без призначення на посаду (проходження ними військової служби не на військових посадах).
У наказі по особовому складу про зарахування військовослужбовців у розпорядження зазначається підстава зарахування у розпорядження та призначаються посадові особи, відповідальні за виконання обов?язків військової служби особами, які зараховані у розпорядження, у випадках, визначених підпунктами 1, 2, 4-13 пункту 77 Положення.
Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1, 2, 4-13 пункту 77 Положення, виконують обов?язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, призначеною відповідальною за виконання ними обов?язків військової служби. Такі посадові особи зобов?язані визначити службові обов?язки військовослужбовців, які зараховані у розпорядження, організовувати їх службову діяльність, здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань, відповідають за дотримання встановлених строків перебування підлеглих у розпорядженні та зобов?язані своєчасно, до закінчення строку перебування у розпорядженні, ініціювати призначення таких військовослужбовців на відповідні посади.
Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці, час тимчасового виконання військовослужбовцем обов??язків виключається із загального періоду перебування у розпорядженні начальника УДО України.
У разі перебування військовослужбовця, який зарахований у розпорядження, на лікуванні, видається наказ по особовому складу про виключення із загального період перебування у розпорядженні часу перебування військовослужбовця на лікуванні на підставі документа, що це засвідчує.
Тимчасове виконання обов?язків за іншою рівнозначною або вищою посадою покладається на військовослужбовців без звільнення з посад, які вони обіймають. Військовослужбовці, на яких покладено тимчасове виконання обов?язків за іншою посадою, не звільняються від виконання службових обов?язків за основною посадою, якщо наказом про покладання тимчасового виконання обов?язків їх не звільнено від виконання службових обов?язків за основною посадою.
У разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовця від виконання службових обов?язків за основною посадою тимчасове виконання обов?язків за цією посадою може покладатись на інших військовослужбовців у межах строків тимчасового виконання обов?язків за іншою посадою військовослужбовцем, який займає цю посаду.
У наказі по особовому складу та рапорті керівника самостійного структурного підрозділу або заступника начальника УДО України відповідно до розподілу повноважень зазначається строк тимчасового виконання обов?язків за посадою відповідно до пункту 83 Положення та у разі службової потреби - про звільнення військовослужбовця від виконання обов?язків за основною посадою.
У разі службової необхідності військовослужбовці, які тимчасово підпорядковані керівнику іншого підрозділу УДО України або на яких покладено тимчасове виконання обов?язків за іншою рівнозначною або вищою посадою, на підставі наказу по особовому складу приступають до виконання обов?язків за штатною посадою до закінчення строків, на які їх підпорядковано або покладено тимчасове виконання обов?язків, за рапортами керівників підрозділів або заступників начальника УДО України відповідно до розподілу повноважень.
Згідно з Положенням про проходження громадянами України військової служби за контрактом в управлінні державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 26 січня 2022 року № 33/2022 (далі – Положення №33/2022):
Зарахування військовослужбовців у розпорядження начальника Управління державної охорони України для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання допускається у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо подальшого проходження служби військовослужбовцями, які звільняються з посад, - до трьох місяців.
Військовослужбовці зараховуються в розпорядження наказом по особовому складу, виданим начальником Управління державної охорони України на підставі рапортів керівників самостійних структурних підрозділів або першого заступника чи заступників начальника Управління державної охорони України відповідно до розподілу повноважень.
Військовослужбовці, призначення на посади або звільнення з посад яких здійснюється Президентом України, у разі звільнення з посад зараховуються у розпорядження начальника Управління державної охорони України згідно з підпунктом 2 пункту 77 цього Положення.
Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1, 2, 4 - 13 пункту 77 цього Положення, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов?язки військової служби в межах, визначених начальником Управління державної охорони України.
Загальний контроль за строками перебування військовослужбовців у розпорядженні начальника Управління державної охорони України покладається на кадровий підрозділ.
За військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальника Управління державної охорони України, зберігається право на грошове та інші види забезпечення за останньою посадою, яку вони безпосередньо обіймали перед зарахуванням у розпорядження, якщо інше не передбачено законодавством.
Призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні начальника Управління державної охорони України, проводиться в найкоротший строк, але не пізніше строків, передбачених пунктом 77 цього Положення.
У зв?язку зі службовою необхідністю військовослужбовці можуть бути тимчасово підпорядковані керівнику іншого підрозділу Управління державної охорони України без звільнення з посад, які вони обіймають, на строк не більше шести місяців.
У зв?язку зі службовою необхідністю на військовослужбовця, який обіймає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов?язків за іншою рівнозначною або вищою посадою, зокрема:
1) вакантною - у разі його згоди;
2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення від виконання службових обов?язків чи відсторонення від виконання службових повноважень військовослужбовця, який її займає.
Безперервний строк тимчасового виконання обов?язків за вакантною посадою не повинен перевищувати шести місяців, а за невакантною - чотирьох місяців.
На військовослужбовця, який обіймає штатну посаду, за його згодою може бути покладено тимчасове виконання обов?язків за невакантною посадою на час перебування військовослужбовця, який її займає, у відпустці по догляду за дитиною.
На військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України, тимчасове виконання обов?язків може бути покладено на строк не більше двох місяців.
Тимчасове виконання обов?язків покладається на військовослужбовців наказом по особовому складу, виданим начальником Управління державної охорони України на підставі рапортів керівників самостійних структурних підрозділів або першого заступника чи заступників начальника Управління державної охорони України відповідно до розподілу повноважень.
Згідно з статтею 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який поширює свою дію в тому числі на військовослужбовців Управління державної охорони України, військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров?я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов?язаній із захистом України.
Порядок проходження військової служби, права та обов?язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Крім того згідно з частинами першою та четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров?я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов?язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, служби. Порядок стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної проходження військової служби, права та обов?язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. 
Порядок проходження військової служби в УДО України визначений Положенням №33/2022, яке прийняте на виконання вищенаведених положень законодавства.
Згідно абзацу першого пункту 58 Положення № 33/2022 перелік посад, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського складу, та граничних військових звань за цими посадами в Управлінні державної охорони України затверджується Президентом України, а перелік посад інших військовослужбовців затверджується Управлінням державної охорони України. Військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і граничні військові звання за цими посадами передбачаються у штаті Управління державної охорони України, який затверджується Управлінням державної охорони України.
Одночасно з пунктом 75 Положення № 33/2022 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) під час скорочення штатів або проведення організаційних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, керівники самостійних структурних підрозділів або відповідно до розподілу повноважень перший заступник чи заступники начальника Управління державної охорони України подають в установленому порядку начальнику Управління державної охорони України для прийняття рішення рапорти з пропозиціями щодо подальшого службового використання військовослужбовців, посади яких скорочуватимуться, після чого ці рапорти передаються до кадрового підрозділу для підготовки наказу по особовому складу.
Під час скорочення штатів або проведення організаційних заходів переважне право на призначення надається військовослужбовцям з вищою кваліфікацією і результативністю службової діяльності. При рівних умовах кваліфікації і результативності службової діяльності перевага в призначенні налається військовослужбовцям, які згідно із законодавством належать до категорій громадян, що користуються переважним правом залишення на службі чи першочерговим правом призначення на вакантні посади.
У разі неможливості призначення військовослужбовців, які звільняються з посад внаслідок скорочення штатів або проведення організаційних заходів, на рівнозначні посади або відсутності їх згоди на призначення на нижчі посади такі військовослужбовці підлягають звільненню з військової служби в установленому порядку.
Крім того, в УДО України, у відповідності до вимог частини третьої статті 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», Закону України «Про загальну структуру і чисельність Управління державної охорони України», з метою вдосконалення питань організаційно-штатної роботи в УДО України, наказом від 17.11.2023 № 1014 затверджена Інструкція з організаційно-штатної роботи в Управлінні державної охорони України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.12.2023 за № 2092/41148 (далі - Інструкція № 1014).
Згідно з пунктом 5 розділу III Інструкції № 1014 організаційно-штатні пропозиції щодо затвердження організаційної структури та штатів УДО України або утворення, скорочення самостійних структурних підрозділів розробляються одним із заступників начальника УДО України.
Пунктом 11 розділу ІІІ Інструкції № 1014 затвердження організаційної структури і штатів та внесення змін до них здійснюється наказом УДО України, в якому визначається строк (не менше двох місяців) для введення їх у дію на підставі організаційно-штатних пропозицій.
Упродовж строку введення у дію організаційної структури та штатів або змін до них проводиться перепризначення, зарахування у розпорядження військовослужбовців, у п?ятиденний строк із дня підписання наказу затверджуються службові обов?язки (посадові інструкції) за введеними (зміненими) посадами, після чого готуються зміни до Номенклатури посад працівників УДО України, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, з їх погодженням і подальшим затвердженням, оформлюються (за потребою) допуски до державної таємниці.
Для оперативного реагування на зміни в законодавстві України, у разі початку або припинення здійснення державної охорони щодо об?єктів або осіб, а також під час дії воєнного стану на території України або в окремих її місцевостях строк введення у дію організаційної структури та штатів або змін до них визначає начальник УДО України (особа, яка виконує його обов`язки) без дотримання двомісячного строку їх введення.
У такому разі службові обов?язки (посадові інструкції) за введеними (зміненими) посадами затверджуються в день введення у дію організаційної структури та штатів або змін до них.
На підставі рапорту першого заступника начальника Управління - начальника СБПУ від 05.07.2024, наказом від 10.07.2024 № 04 «Про організаційно-штатні зміни», внесено зміни до штату УДО України, затвердженого наказом від 05.05.2023 № 05 «Про затвердження Організаційної структури Управління державної охорони України та Штатів», затверджено його у новій редакції.
Тобто підрозділ (Департамент оперативного забезпечення охорони та контррозвідувальних заходів УДО України), в якому проходив службу позивач, як всі інші підрозділи УДО України з 10.07.2024, скорочено.
Отже, проведення організаційно-штатних змін в УДО України в липні 2024 року проведено у відповідності до вимог чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, які розроблені та затверджені на виконання вимог чинного законодавства, та відповідно до передбачених Інструкцією № 1014 підстав.
Проведення організаційно-штатних змін в УДО України позивачем не оскаржується та не ставиться під сумнів.
Згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення № 33/2022 зарахування військовослужбовців у розпорядження начальника Управління державної охорони України для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання допускається у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо подальшого проходження служби військовослужбовцями, які звільняються з посад, - до трьох місяців.
На підставі прийнятого наказу від 10.07.2024 № 04 «Про організаційно-штатні зміни», ОСОБА_1 наказом від 10.07.2024 № 589-ос «Про особовий склад», згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення № 33/2022 зараховано у розпорядження начальника УДО України, з яким останній був ознайомлений 11.07.2024, що підтверджується листом ознайомлення.
Підставою для видання наказу від 10.07.2024 № 589-ос «Про особовий склад» вказано рапорт заступника начальника Управління державної охорони України від 10.07.2024.
Згідно наданого відповідачем рапорту заступника начальника Управління державної охорони України від 10.07.2024, адресованого начальнику Управління державної охорони України, у зв?язку із скороченням штатів та проведенням організаційних заходів, міститься прохання з 10.07 до 09.10.2024 зарахувати у розпорядження начальника Управління державної охорони України згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення про проходження громадянами України військової служби за контрактом в Управлінні державної охорони України, зі збереженням всіх видів грошового забезпечення відповідно до глави 3 розділу V Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Управління державної охорони України за посадами, які вони займали та доступу до державної таємниці відповідно до раніше наданого ступеня секретності з виплатою надбавки за службу в умовах режимних обмежень як таким, що продовжують проходити військову службу та виконувати визначені обов?язки, що потребують роботи з державною таємницею, військовослужбовців, зокрема полковника ОСОБА_1 .
Крім того, ні положеннями Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ні Положенням № 33/2022, затвердженим на виконання вказаного Закону, ані Інструкцією № 1014 не передбачено обов?язку доведення до усіх без винятку військовослужбовців УДО України саме наказу про організаційно-штатні зміни.
Суд дійшов до висновку, що враховуючи особливий характер військової служби, що з поміж іншого виражається у принципі єдиноначальності, який полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця (стаття 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України), правомірність проведення організаційно-штатних змін в УДО України та, відповідно, зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника Управління, що підтверджується наведеними вище положеннями нормативно-правових актів, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу УДО України №589-ос від 10.07.2024 «Про особовий склад» в частині зарахування позивача у розпорядження.
Таким чином, оскільки однією з підстав для прийняття наказу УДО України від 10.07.2024 № 589-ос «Про особовий склад» був наказ від 10.07.2025 № 04 «Про організаційно-штатні зміни», то й наказ №589-ос від 10.07.2024 також є правомірним та таким, що прийнятий у відповідності до вимог законодавства.
У зв?язку з тим, що наказ від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад» є законним, прийнятим у відповідності до вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та Положення № 33/2022, позовна вимога позивача про поновлення на посаді також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною, а її задоволення залежить від задоволення основної позовної вимоги.
Щодо вимог про визнання протиправними (незаконними) та скасування наказів УДО України від 31.07.2024 № 670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення» та від 31.07.2024 № 671-ос «Про особовий склад», в частині присвоєння військового звання на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що ОСОБА_1 24.07.2024 з`явився на службу в нетверезому стані.
Факт перебування ОСОБА_1 на службі з наявністю в організмі алкоголю встановлений комісією у складі військовослужбовців: т.в.о старшого консультанта ВПЗВК підполковника ОСОБА_4 , т.в.о. старшого консультанта ЮС підполковника юстиції ОСОБА_5 , т.в.о. консультанта-експерта 2 відділу СВБ ДОЗО полковника ОСОБА_6 , з використанням приладу «Алкофор iBlow 10» (серійний номер ТВМ 710128), про що начальнику УДО України повідомлено доповідною запискою від 24.07.2024 (реєстр. № 2/2-602дск від 26.07.2024).
У зв?язку з цим на ОСОБА_1 , наказом від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарних стягнень» за появу на службі в нетверезому стані, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні з полковника до підполковника, яке реалізоване наказом від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад».
Згідно з частиною четвертою преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Як вбачається з частини першої преамбули Дисциплінарного статуту він визначає сутність військової дисципліни, обов?язки військовослужбовців, а також військовозобов?язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Згідно з статтею 5 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України надається визначення поняття внутрішньої служби, згідно положень якої внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров?я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов?язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Статтями 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:
- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;
- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;
- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов?язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Водночас абзацами шостим та сьомим статті 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця:
- поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
- не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов?язків військової служби.
Разом з цим згідно пункту 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» військовослужбовці УДО України зобов?язані суворо додержуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов?язки.
Також варто зазначити, що частина перша статті 60 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов?язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази.
У зв?язку зі збільшенням випадків «негідних вчинків», допущених окремими військовослужбовцями УДО України та збільшенням випадків прибуття чи перебування на службі військовослужбовців в стані алкогольного сп?яніння в УДО України посилено заходи контролю за особовим складом.
Зокрема, 15.05.2024 першим заступником начальника Управління - начальником Служби безпеки Президента України, який на той час, у зв?язку зі звільненням Указом Президента України від 09.05.2024 № 317/2024 «Про звільнення ОСОБА_7 з посади начальника Управління державної охорони України» начальника Управління, був старшим за посадою в УДО України (далі - Перший заступник начальника Управління) проведено службову нараду (відеоконференцію) з керівниками самостійних структурних підрозділів УДО України, про що складено відповідний Протокол № 18 (реєстр. № 1/1/8-413 від 15.05.2024) під час якої Перший заступник начальника Управління дав відповідне доручення (віддав наказ) із застосуванням відповідних медичних засобів перед заступанням на службу здійснювати перевірку 100 % особового складу (включно з керівним та особовим складом, до начальників Служб включно) щодо вживання алкогольних та наркотичних речовин. 
В подальшому, Першим заступником начальника Управління 16.05.2024 проведено службову нараду (відеоконференцію) з керівниками самостійних структурних підрозділів УДО України, про що складений Протокол № 19 (реєстр. № 1/1/8-414 від 16.05.2024), під час якої Перший заступник начальника Управління дав доручення (віддав наказ) вживати заходи щодо збільшення кількості перевірок особового складу стосовно зловживання спиртними напоями та вживання наркотичних речовин. 
27 травня 2024 року в УДО України видано наказ від 27.05.2024 № 491 «Про заходи щодо попередження пияцтва в УДО України на 2024 рік» (далі - наказ № 491), відповідно до абзацу третього підпункту 9 пункту 1 якого наказано керівникам самостійних структурних підрозділів для своєчасного виявлення осіб, що вживають алкогольні напої та наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги у службовий час чи перебувають на службі в нетверезому стані, застосувати такі форми, як, крім іншого, систематичні (щоденні) перевірки особового складу перед заступанням на службу на стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння, в тому числі за допомогою спеціальних пристроїв та тестів, з подальшим наданням інформації відповідному підрозділу.
У зв?язку з цим, всі визначені військовослужбовці УДО України перед заступанням на службу щоденно проходили і проходять перевірку на стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння.
Враховуючи вищевикладене, системно аналізуючи наведені положення чинного законодавства та наказів УДО України, зокрема наказу № 491, вбачається, що військовослужбовці, які проходять службу в Управлінні, зобов?язані виконувати вимоги військових статутів, наказів УДО України, окрім явно злочинних.
При цьому, на переконання відповідача, всупереч згаданих положень законодавства, зокрема Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які поширюють свою дію зокрема й на військовослужбовців УДО України, позивач 24.07.2024 з?явився на службу, перебуваючи в нетверезому стані, що безумовно впливає як на якість виконання службових обов?язків, так і на безпеку інших військовослужбовців під час несення служби зі зброєю.
Натомість, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві дотримується позиції, що, на його думку, протиправних дій позивачем не вчинялось, в діях позивача відсутній склад правопорушення (дисциплінарного проступку), що унеможливлює застосування дисциплінарного стягнення.
Разом із тим, як зазначалося вище та підтверджується нормами чинного законодавства й наказами УДО України, військовослужбовцям заборонено вживання спиртних напоїв під час виконання обов?язків військової служби, заборонено приступати до виконання службових обов?язків з ознаками алкогольного сп?яніння. 
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 24.07.2024 під час проведення перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, в останнього виявлені, у повітрі, що ним видихається, пари алкоголю.
Суд наголошує, що відповідно до доповідної записки т.в.о. заступника директора Департаменту - начальника Служби внутрішньої безпеки Департаменту оперативного забезпечення охорони від 24.07.2024 (т.1 а.с.96), яка зазначена підставою для прийняття наказу відповідача від 31.07.2024 № 670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», вказано, що за результатами перевірки встановлено, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння – 0,17 проміле.
Відповідно до доповідної записки т.в.о. заступника директора Департаменту - начальника Служби внутрішньої безпеки Департаменту оперативного забезпечення охорони від 24.07.2024 під час бесіди ОСОБА_1 з приводу перебування у стані алкогольного сп`яніння від надання пояснень категорично відмовився 
Чинне законодавство України та інші нормативно-правові акти, які регулюють діяльність Управління державної охорони України, та якими керуються працівники УДО при проходженні служби, не визначають мінімально допустиму норму алкоголю у крові військовослужбовця (працівника УДО), а прямо наголошують на неможливості перебування на службі військовослужбовців в стані алкогольного сп?яніння в УДО України, у зв`язку із чим і було посилено заходи контролю за особовим складом.
Тобто, немає значення кількісний покажчик вмісту алкоголю в крові військовослужбовця, оскільки заборона стосується усіх випадків перебування у стані алкогольного сп?яніння.
Крім того, суд звертає увагу на наявність акту перевірки на стан алкогольного сп?яніння від 24.07.2024 (т.4 а.с.132), в якому зазначено, що 24.07.2024 о 8:36 год., комісією в складі: т.в.о старшого консультанта ВПЗВК підполковника ОСОБА_4 , т.в.о. старшого консультанта ЮС підполковника юстиції ОСОБА_5 , полковника ОСОБА_6 , з використанням приладу «Алкофор iBlow 10» ТВМ 710128, здійснено освідування полковника ОСОБА_1 , в якому вказано, що в повітрі, яке видихається ОСОБА_1 , містяться пари алкоголю у кількості – 0,17 проміле.
При цьому, в даному акті зазначено, що від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.
У судовому засіданні 29.01.2026 було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які 24.07.2024 здійснювали перевірку особового складу СВО ДППОЗ УДО України, у тому числі позивача, на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу "Алкофор iBlow 10". 
Так, допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 24.07.2024, перебуваючи на посаді т.в.о. старшого консультанта юридичної служби на підставі наказу УДО №491 проводив перевірку на стан алкогольного сп`яніння особового складу УДО перед початком заступання на військову службу. Такі перевірки проходили щоденно, починаючи з травня 2024 року. Свідок повідомив суду, що ОСОБА_1 підійшов в приміщення Служби виїзної охорони і йому було запропоновано дунути в прилад «Алкофор iBlow 10», який ОСОБА_1 сам взяв у руки. Прилад одразу показав наявність алкоголю в крові 0,17 проміле. Від надання пояснень з даного приводу ОСОБА_1 відмовився. Акт був складений у довільній формі. Складання акту будь-яким наказом УДО не передбачено, складання акту обумовлено необхідністю зафіксувати відповідний факт. Проходження подальшого медичного освідування у медичному закладі наказом УДО №491 не передбачено, тому ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичне освідування у медичному закладі. 
Свідок ОСОБА_6 , який станом на день складання акту від 24.07.2024 перебував у складі комісії, яка проводила перевірку військовослужбовців УДО на стан алкогольного сп`яніння на посаді т.в.о. консультанта-експерта 2 відділу СВБ ДОЗО, надав суду у судовому засіданні 29.01.2026 аналогічні свідчення.
Суд наголошує, що будь-яких дій на спростування вказаних обставин позивачем вчинено не було, жодних доказів на спростування доводів відповідача надано не було.
Тобто, ОСОБА_1 порушив вимоги нормативних актів, які забороняють військовослужбовцям УДО вживання алкоголю під час виконання обов?язків військової служби та забороняють приступати до виконання службових обов?язків з ознаками алкогольного сп?яніння, а тому твердження позивача про те, що він не вчиняв жодних протиправних дій, не відповідають дійсності та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства, які регулюють порядок проходження військової служби, не встановлюють гранично допустимого вмісту рівня алкоголю в організмі військовослужбовця, з яким така особа може бути допущена до виконання службових обов?язків, а взагалі забороняють військовослужбовцям приступати до виконання службових обов?язків у стані, коли особа перебуває в стані алкогольного сп?яніння чи має в організмі алкоголь. Такі положення є правильними і логічними з огляду на особливості проходження військової служби в УДО, яка має особливий характер та пов?язана з певними ризиками, зокрема використанням зброї.
Підстави та порядок проведення службових розслідувань в УДО України визначений Інструкцією про проведення службового розслідування в Управлінні державної охорони України, затвердженою наказом УДО України від 10.06.2021 № 455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2021 за № 803/36425 (далі – Інструкція № 455).
Відповідно до пункту 9 розділу І Інструкції № 455 службове розслідування не проводиться, якщо обставини порушення військової дисципліни (час, місце, спосіб тощо), а також причини та умови, що сприяли його вчиненню, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини встановлено під час перевірки, ревізії, інвентаризації, іншого службового розслідування, а також судом, або є встановлюються (досліджуються) під час досудового розслідування.
Поряд з цим, пунктом 3 розділу ІХ Інструкції № 455 чітко визначено, що службове розслідування не проводиться, якщо обставини порушення військової дисципліни (час, місце, спосіб тощо), а також причини та умови, що сприяли його вчиненню, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини встановлено і викладено у відповідному рапорті (документі).
Отже, у зв?язку з тим, що обставини порушення військової дисципліни (час, місце, спосіб тощо), а також причини та умови, що сприяли його вчиненню та інші обставини встановлено і викладено у доповідній записці т.в.о. заступника директора Департаменту - начальника СВБ ДОЗО УДО України від 24.07.2024 (реєстр. №2/2-602дск від 26.07.2024), службове розслідування у відповідності до пункту 3 розділу ІХ Інструкції № 455 не проводилось.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності здійснювалося в межах та в спосіб, визначений вимогами чинного законодавства та нормативних актів УДО України, відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо доводів позивача, стосовно застосування до спірних правовідносин ст.266-1 КУпАП та порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що ст.266-1 КУпАП врегульовує порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Разом із тим, положення вказаної статі не поширюються на військовослужбовців УДО України, оскільки спірні правовідносини врегульовані внутрішніми нормативними актами Управління державної охорони України.
Щодо тверджень позивача стосовно ненадання УДО України доказів, які б давали можливість встановити факти дотримання інструкцій та правил експлуатації приладу «Алкофор iBlow 10» (серійний номер ТВМ 710128) суд зазначає наступне.
Прилад «Алкофор iBlow 10» (серійний номер ТВМ 710128), яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння позивача, має усі необхідні документи, які дають можливість його правильної експлуатації.
При цьому, інструкція з експлуатації алкотестера «Алкофор iBlow 10» є загальнодоступною, з її змістом можна ознайомитися на інтернет-сайті офіційного представника торгової марки АлкоФор Приватної комерційно-виробничої фірми «Сорбполімер».
Суд наголошує, що позивачем не було вчинено жодних дій на спростування даних вказаного приладу.
Посилання позивача на Конвенцію про дорожній рух та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров?я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, є недоречними, оскільки вони регулюють правовідносини, пов?язані з організацією дорожнього руху та порядок огляду водіїв на стан сп?яніння і жодним чином не регулюють відносини, які виникають під час проходження військової служби.
Суд наголошує, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника УДО, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, неухильно виконувати вимоги Присяги, з гідністю і честю поводитися в службовий час.
Тобто поведінка працівника УДО має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до даної структури. Працівник УДО має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації даного органу.
Також суд вважає за доцільне зазначити, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан.
Відповідно до означеного Указу Президента України №64/2022 Управління державної охорони України зобов`язано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в Управлінні державної охорони України неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в Управлінні державної охорони України, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим роботи у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.
Разом з тим, особа, яка заступає на службу до Управління державної охорони України, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного працівника, якими він не може нехтувати за жодних обставин.
Суд звертає увагу на те, що працівник УДО повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно даного органу та спричинити суспільний резонанс.
При цьому, позивач не вчинив жодних дій, направлених на сприяння працівникам УДО для встановлення усіх обставин по справі, зокрема щодо проходження огляду на стан сп`яніння, однак як військовослужбовець повинен був розуміти наслідки таких дій.
Крім того, поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що спірні накази відповідача видані на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, відповідач довів правомірність оскаржуваних наказів, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для розподілу судових витрат.
У судовому засіданні 02.02.2026 проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення суду складено 04.02.2026.
Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.