ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 334/3785/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Гнатюк О.М.) в адміністративній справі №334/3785/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
11.05.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Луценко Ю.В., звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про часткове скасування рішення №С-471 від 25.04.2025 ухвалене начальником УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржене рішення ухвалене з підстав неповного дослідження обставин справи. Так позивачем не було вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КпАП України. На час зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, останній мав поліс обов`язкового страхування. У додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 не було повідомлено про розгляд справи.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та ухвалити судове рішення, яким позов задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що судом не надано належної оцінки доводив позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено у порушення приписів Закону України «Про адміністративну процедуру» та КпАП України, а саме ОСОБА_1 , не було повідомлено про день, час та місце розгляду справи.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
В судове засідання учасники справи не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи. 
З підстав неявки усіх учасників справи у судове засідання, фіксування судового засідання не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15 квітня 2025 року інспектором взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Никитенко М.В. винесено постанову серії ЕНА №4503960 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 126 КпАП України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
17 квітня 2025 року адвокатом Луценко Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 направлена скарга про скасування постанови серії ЕНА №4503960 від 15 квітня 2025 року до УПП в Запорізькій області.
25 квітня 2025 року начальник УПП в Запорізькій області майор поліції Борзенко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , постановив рішення №С-471 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4503960 від 15 квітня 2025 року та направлення матеріалів справи на новий розгляд.
У рішенні зазначено, що з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4503960 від 15.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Славутича, біля буд. 1, приблизно о 08 годині 27 хвилин, керував транспортним засобом марки МОСКВИЧ моделі 2141-01 номерний знак НОМЕР_1 без чинного страхового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі - ПДР). Так, під час розгляду скарги з матеріалів справи, а саме з відеозапису з нагрудного відео реєстратора інспектора було встановлено, що в діях водія наявні ознаки порушень ПДР України. Слід зазначити, що на місці зупинки ОСОБА_1 не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в паперовому або електронному вигляді, а відповідно до офіційної бази МТСБУ за вказаним номерним знаком поліс відсутній, оскільки в бланку допущено помилку. Проте, враховуючи, що на транспортний засіб марки МОСКВИЧ моделі 2141-01 VIN НОМЕР_2 є діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № EP-223612124 від 21.09.2024 року, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення п. 2.4 ПДР, а не п. 2.1 ПДР, як вказано в постанові серії ЕНА № 4503960 від 15.04.2025.
Позивач не погодившись з рішенням від 25.04.2025 №С-471 в частині направлення справи на новий розгляд, оскільки вважає відсутнє правопорушення, звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскаржене рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування такого рішення з огляду на наступне.
Як свідчать матеріали справи, 15 квітня 2025 року інспектором взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Никитенко М.В. винесено постанову серії ЕНА №4503960 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 126 КпАП України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
17 квітня 2025 року адвокатом Луценко Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 , до УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції направлена скарга про скасування постанови серії ЕНА №4503960 від 15 квітня 2025 року до УПП в Запорізькій області.
Відповідно до ст. 287 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати. (ч.2 ст.288 КУпАП)
Відповідно до ст. 293 КУпАП орган(посадова особа)при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами поданої адвокатом Луценко Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 скарги, начальником УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції 25.04.2025 прийнято рішення №С-471, яким скаргу задоволено частково, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4503960 від 15 квітня 2025 року та направлено матеріали справи на новий розгляд.
Разом з тим, п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачає можливість виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржених позивачем порушень.
Зазначене кореспондує з положеннями Закону України "Про адміністративну процедуру", який регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів, встановлено наступне.
Дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано (п.7 ч.1 ст.2 Закону України "Про адміністративну процедуру").
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про адміністративну процедуру" здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: 1) дискреційне повноваження передбачено законом; 2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом; 3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом; 4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
Відповідно до принципу законності адміністративної процедури (ст. 6 Закону України "Про адміністративну процедуру") адміністративний орган здійснює адміністративне провадження виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, а також на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.5 ст.6 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний орган, що порушив право, свободу чи законний інтерес особи, зобов`язаний за власною ініціативою протягом розумного строку з дня виявлення порушення поновити право, свободу чи законний інтерес, не чекаючи подання скарги чи пред`явлення позову та запобігаючи повторенню порушення у майбутньому.
Оскільки спірним рішенням начальника УПП в Запорізькій області ДПП скасовано рішення підлеглого про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, таким чином таке рішення усунуло негативні наслідки для позивача у виді притягнення до юридичної відповідальності. Дії відповідача не виходять за межі його дискреційних повноважень, а тому це рішення начальника колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правомірним.
Доводи скаржника про неповідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду скарги колегія суддів відхиляє враховуючи предмет і підстави позову.
Стосовно доводів та вимог скаржника в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то слід зазначити ці вимоги фактично прямо залежать від вирішення питання правомірності/протиправності постанови серії ЕНА №4749792 від 17.05.2025 за результатами повторного розгляду адміністративної справи. Ця постанова не є предметом оскарження у цьому провадженні.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 286, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2025 року в адміністративній справі №334/3785/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак