ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/31220/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року (головуючий суддя Ремез К.І.) 
в адміністративній справі №160/31220/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СБ» до відповідача Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СБ», звернувся 25.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024, якою було накладено на ТОВ «Альфа СБ» штраф у розмірі 3 360 000 гривень.
Позивач вважає постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024, якою було накладено на ТОВ «Альфа СБ» штраф у розмірі 3 360 000 гривень, незаконною, виходячи з наступного.
У постанові від 03.10.2024 наведено перелік із 14-ти осіб, щодо яких відповідачем стверджується про допуск до роботи без оформлення належним чином трудових відносин. При цьому, розмір штрафної санкції розраховано як 30-кратний розмір мінімальної заробітної плати за кожну таку особу з 14-ти осіб (30*8000*14=3360000,00). Водночас, по деяким із вказаних у Постанові осіб неможливо жодним чином встановити, про кого саме йде мова, а саме – коли зазначено про «пана ОСОБА_1 » чи «пана Ореста», а отже неможливо ідентифікувати вказаних осіб та встановити будь яке відношення даних осіб до підприємства позивача. Враховуючи, що як вбачається із Постанови про накладення штрафу, місцем перевірки зазначено розташування відділень АТ «Укрпошта», а отже скоріше за все орган Держпраці вписав у протокол сторонніх осіб, які не мають будь-якого відношення до ТзОВ «Альфа СБ». Крім того, враховуючи, що органом Держпраці зазначені прізвища таких осіб, то по кожній особі орган державної влади повинен був надати необхідні підтвердження існування як відповідних осіб в природі, так і їх відносин із ТзОВ «Альфа СБ», оскільки вказані відомості складають можливу об`єктивну сторону можливого правопорушення та являються (або навпаки, не являються) підставою для розрахунку суми штрафної санкції. В той же час, жодних відомостей, як це встановлювалося та чим підтверджується, в постанові про накладення штрафу немає, що свідчить про незаконність і безпідставність такої постанови. 
Також, за змістом Постанови про накладення штрафу є незрозумілим перелік осіб, з якими за твердженням відповідача, позивач начебто мав трудові правовідносини. Зокрема, в Постанові від 03.10.2024 зазначено осіб, яких частково можливо ідентифікувати, а частково – неможливо ідентифікувати, або ці особи містять інші анкетні відомості, ніж ті особи, з якими у позивача є відносини, але не трудові, а цивільно-правові. Зокрема, між позивачем та частиною осіб (яких можливо ідентифікувати), які зазначені в Постанові від 03.10.2024, дійсно укладені цивільно-правові договори про надання послуг, а саме з наступними особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тобто 7-ми осіб.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024.
Стягнуто з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (79000, місто Львів, площа Міцкевича А., будинок, 8, код ЄДРПОУ 44778105) на користь ТОВ "АЛЬФА СБ" (49044, місто Дніпро, вулиця Шевченка, будинок, 37, код ЄДРПОУ 37989206) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 24 224грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган, під час здійснення фактичної перевірки в межах наданої компетенції, повинен був перевірити і з`ясувати усі обставини, які охоплювались предметом перевірки, зокрема, в частині факту допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а також підтвердити такі належними та допустимими доказами. Щодо ознаки повторності суд зазначив, що оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 30.07.2024 у справі № 461/4144/24 постанову Галицького районного суду міста Львова від 01.07.2024 було скасовано, матеріали справи направлено в Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці через Галицький районний суд м. Львова для належного оформлення, та станом на день ухвалення рішення відсутнє будь-яке судове рішення з приводу первісного виявлення порушень керівником позивача та позивачем, то відсутні підстави вважати повторним вчинення правопорушення, штраф за яке передбачено оскаржуваною постановою. Щодо розрахунку штрафу за кількістю осіб, які за твердженнями відповідача, були допущені до роботи всупереч вимогам трудового законодавства, суд вказав, що з наданих відповідачем доказів неможливо достеменно встановити, які саме особи були допущені до роботи, за якими ознаками можливо ідентифікувати таких осіб (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації тощо).
Відеозаписи не містять дати та місця, коли проводився запис, особи, присутні на відеозаписі, не ідентифіковані належним чином, їх розповіді містять суперечливі відомості: так, чоловіки на відеозапису невірно вказують форму власності підприємства, місце знаходження підприємства – плутають Донецьку та Дніпропетровську області. Озвучені ними відомості не дають змоги дійти беззаперечного висновку щодо їх допуску до роботи саме позивачем без належного оформлення трудових відносин.
Також під час судового розгляду встановлено, що керівник позивача не відмовлявся від підпису на документах, складених відповідачем, оскільки взагалі був відсутнім у час та місці складання таких документів.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  відповідач подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що в період з 01.04.2024 по 02.04.2024 у ТзОВ «Альфа СБ» проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ТзОВ «Альфа СБ», за результатами якого встановлено порушення вимог частини 4 статті 24 КЗпП України, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413. За результатами проведеного позапланового заходу державного контролю складено акт від 02.04.2024 №ЗХ/ЛВ/9130/085 та винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 02.04.2024 № ЗХ/ЛВ/9130/085/П у строк до 06.05.2024. 
Однак, у вказаний в приписі від 02.04.2024 № ЗХ/ЛВ/9130/085/П строк, ТзОВ «Альфа СБ» не надано підтверджуючих документів про усунення виявлених порушень. На підставі наказу від 16.07.2024 № 369/ЗХ-ЗК та направлення від 16.07.2024 № ЗХ/1/11132-24 інспекторами праці проведено захід державного контролю у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виконання вимог припису від 02.04.2024 №ЗХ/ЛВ/9130/085/П. В ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки у ТзОВ «Альфа СБ» встановлено, що працівники виконують трудову функцію без належного оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , пан ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , пан ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , які були зафіксовані при здійсненні первинного заходу державного нагляду (контролю) у Товаристві.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 01.04.2024 по 02.04.2024 у позивача ТзОВ «АЛЬФА СБ» проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ТзОВ «АЛЬФА СБ», за результатами якого встановлено повторне, протягом двох років з дня виявлення порушення, порушення вимог частини 4 статті 24 КЗпП України, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413, а саме: у ТзОВ «АЛЬФА СБ» надалі використовується праця найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, охоронців ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , пана ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , пана Ореста, ОСОБА_7 . 
Акт перевірки складено 31.07.2024 за номером № ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085.
Згідно акту перевірки винесено постанову №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024 на ТОВ «Альфа СБ» накладено штраф у розмірі 3360000 гривень. 
Позивач вважає протиправною постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024. Суд першої інстанції позов задовольнив. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, КЗпП України, норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V, дія якого відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України..
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно пункту 2 Положення №96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення №96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; 
використання праці іноземців та осіб без громадянства; 
наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; 
дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраця, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. 
На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Крім того, відповідно до п.п. 20.1.47 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: 
отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.
Позивач зазначає, що 15.10.2024 року ним було отримано постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 03.10.2024 №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС, якою було накладено на ТОВ «Альфа СБ» штраф у розмірі 3 360 000 гривень (штраф накладено за повторне, протягом двох років з дня виявлення порушення, порушення вимог ч.4 ст.24 КЗпП України, вимог постанови КМУ від 17.06.2015 №413).
При цьому позивач зазначає, що його місце проживання у Дніпрі, однак перевірка відбувалася у Львові, тому відповідач повинен був переконатися у тому, чи позивач обізнаний про здійснюваний захід контролю. 
Матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу від 16.07.2024 №369/ЗХ-ЗК та направлення від 16.07.2024 проведено захід державного контролю у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виконання припису від 02.04.2024 №ЗХ/ЛВ/9130/085/П (а.с. 140-141, 141з/с -142 т. 1).
Відповідач зазначає, що в ході вказаної перевірки встановлено, що працівники виконують трудову функцію без належного оформлення трудових відносин.
Також відповідач зазначає, що на адресу позивача скерована вимога від 18.07.2024 №ЗХ/ЛВ/20496/085/НД про надання документів, якою зобов`язано ТОВ «Альфа СБ» у строк до 15.00 30.07.2024 надати документи, необхідні для проведення заходу державного контролю (а.с. 143 т.1).
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять належного підтвердження направлення позивачу відповідної вимоги (а.с. 144 т.1).
За результатами проведеного заходу контролю відповідачем складено акт від 31.07.2024 № ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085, яким зафіксовано порушення вимог законодавства про працю та винесено припис про усунення виявлених порушень від 31.07.2024 №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/П (а.с. 145 -154, 154з/с -156 т.1)
Відповідач зазначає, що заходом контролю встановлено повторне порушення протягом двох років з дня виявлення порушення вимог частини 4 статті 24 КЗпП України, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413, а саме: у ТзОВ «АЛЬФА СБ» надалі використовується праця найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, охоронців ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , пана ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , пана Ореста, ОСОБА_7 . 
На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем винесено постанову №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024 на ТОВ «Альфа СБ», якою накладено на позивача штраф у розмірі 3 360 000 гривень, . 
Позивач вважає протиправною постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024. Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Відповідачем в постанові №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС від 03.10.2024 зазначено, що позивачем повторно порушено вимоги частини 4 статті 24 КЗпП України, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413.
Згідно частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (Порядок №509).
Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 3-7 цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Згідно з пунктом 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3-7 пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у даній справі одним із аргументів позивача є те, що його не було повідомлено про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції не повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу дає підстави для висновку, що відповідач позбавив позивача права надати пояснення, документи, висловити зауваження під час розгляду справи.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пункти 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу - виключені на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21.08.2019 №823.
Тобто, Порядок №509 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, не визначає обов`язку для суб`єкта владних повноважень у завчасному повідомленні особу про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 265 КЗпП України.
При цьому матеріали справи не містять належних доказів повідомлення позивача про дату розгляду справи про накладення штрафу.
Аналіз зазначених обставин дає підстави для висновку, що позивач не знав про дату, час та місце розгляду відповідачем справи про накладення штрафу, тому не міг брати участь у такому засіданні та надавати пояснення для власного захисту.
Слід зазначити, що у статті 3 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.
Критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. 
Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. 
Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. 
Держпраці як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.
Виходячи з розміру накладеного штрафу, він є суттєвим для позивача.
Вказані санкції (штраф) є фінансовою відповідальністю (за висновком Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2020 у справі №260/1743/19).
Водночас, особі, до якої застосовуються суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. 
Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.
Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого пунктом 3 частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять ксерокопії поштових відправлень Укрпошта від 18.07.2024 та від 01.08.2024, однак їх аналіз не дає підстави встановити на яку саме адресу направлялися ці поштові направлення та які саме документи були направлені адресату (а.с. 144, 156 з/с т.1).
Відповідно до абзаців 1, 5, 6, 12 частини 1 статті 6 Закону № 877 підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). 
Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. 
Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
За змістом положень частин 1 - 6 статті 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: 
найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; 
найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; 
місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; 
номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; 
перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; 
дата початку та дата закінчення заходу; 
тип заходу (плановий або позаплановий); 
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); 
підстави для здійснення заходу; 
предмет здійснення заходу; 
інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: 
дату складення акта; 
тип заходу (плановий або позаплановий); 
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); 
предмет державного нагляду (контролю); 
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частинами 1, 2 статті 8 Закону № 877 передбачено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:
вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;
вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;
надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;
застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, зокрема:
повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом;
дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання;
не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров`ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж;
ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом;
не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом;
дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;
не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами.
Згідно приписів статті 10 Закону № 877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема:
бути поінформованим про свої права та обов`язки;
вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;
перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;
не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;
посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;
орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);
у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю)
бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб;
вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання;
одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю);
надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта;
оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб;
вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі:
перевищення посадовою особою органу державного нагляду (контролю) визначеного цим Законом максимального строку здійснення такого заходу;
використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів;
з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.
Положеннями статті 11 Закону № 877 передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:
допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;
виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;
надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;
одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Частиною 1 статті 12 Закону № 877 унормовано, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Згідно з п. 2 Порядку № 509 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю») штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (уповноважені посадові особи).
Верховний Суд у постанові від 05.10.2020 у справі №560/407/19 вказав, що відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. 
При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.
Факт допуску особи до роботи без оформлення трудового договору повинен бути підтверджений достатнім обсягом доказів, що характеризують відносини особи та суб`єкта господарювання, який його наймає, як трудові, від таких осіб повинно бути відібрано пояснення.
У акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами (документами, поясненнями тощо) у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти. 
При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення.
Важливість відображення (фіксації) у акті, складеному за наслідками проведеної уповноваженим органом перевірки, достовірної і повної інформації обумовлено тим, що такий документ є підставою для застосування фінансових санкцій та становить основну частину доказової бази при розгляді справи про накладення штрафу.
Отже, контролюючий орган, під час здійснення фактичної перевірки в межах наданої компетенції, повинен був перевірити і з`ясувати усі обставини, які охоплювались предметом перевірки, зокрема, в частині факту допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а також підтвердити такі належними та допустимими доказами.
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.02.2020 у справі № 817/932/16 зазначив, що Держпраці, як орган державного нагляду (контролю), зобов`язаний повно, об`єктивно та неупереджено проводити перевірки, для чого має право, зокрема, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, які виникають під час здійснення такого заходу державного нагляду (контролю). 
Водночас, у акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами (документами, поясненнями тощо) у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти. 
При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення. 
Важливість зображення (фіксації) в акті, складеному за наслідками проведеної уповноваженим органом перевірки, достовірної та повної інформації обумовлена тим, що такий документ є підставою для застосування фінансових санкцій та є основною частиною доказової бази при розгляді справи про накладення штрафу.
Також слід взяти до уваги, що у постанові від 27.10.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 804/3566/17 зазначив наступне: 
Держпраці, встановивши в ході позапланової перевірки, яка призначена у суворій відповідності до закону, порушення законодавства про працю з питань, які не були предметом перевірки, однак є типовими для всіх працівників, та безпосередньо стосуються правопорушення, яке зумовило призначення позапланової перевірки, має право винести припис та застосувати санкції до винної особи (роботодавця). 
Органи Держпраці під час проведення перевірки суб`єкта господарювання повинні дотримуватися порядку призначення та проведення такої перевірки, визначеного законодавством України, а Конвенція Міжнародної організації праці № 81 про інспекцію праці у промисловості й торгівлі не передбачає винятків щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності за результатами перевірки, призначеної та проведеної з грубим порушенням порядку, визначеного національним законодавством.
Щодо ознак повторності, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 30.07.2024 у справі № 461/4144/24 постанову Галицького районного суду міста Львова від 01.07.2024 було скасовано, матеріали справи направлено в Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці через Галицький районний суд м. Львова для належного оформлення, та станом на день ухвалення рішення відсутнє будь-яке судове рішення з приводу первісного виявлення порушень керівником позивача та позивачем, то відсутні підстави вважати повторним вчинення правопорушення, штраф за яке передбачено оскаржуваною постановою.
Щодо розрахунку штрафу за кількістю осіб, які за твердженнями відповідача, були допущені до роботи всупереч вимогам трудового законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що з наданих відповідачем доказів неможливо достеменно встановити, які саме особи були допущені до роботи, за якими ознаками можливо ідентифікувати таких осіб (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації тощо).
Відповідач вказує, що в ході проведення перевірки виявлено використання позивачем незадекларованої праці (виконання трудової функції охоронців) наступних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , пана ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , пана Ореста, ОСОБА_7 .
Вказані доводи спростовані судом першої інстанції, оскільки є припущеннями, та не підтверджені доказами, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.
Матеріали справи містять надані відповідачем відео записи, проте відеозаписи не містять дати та місця, коли проводився запис, особи, присутні на відеозаписі, не ідентифіковані належним чином, їх розповіді містять суперечливі відомості: так, чоловіки на відеозапису невірно вказують форму власності підприємства, місце знаходження підприємства – плутають Донецьку та Дніпропетровську області. 
Натомість, озвучені ними відомості не дають змоги дійти беззаперечного висновку щодо їх допуску до роботи саме позивачем без належного оформлення трудових відносин.
Суд першої інстанції піддав критиці фотокопії списків, графіків, журналів, оскільки відсутня можливість ідентифікації дати, часу та місця їх вилучення, а також їх відношення до позивача, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується. 
Матеріалами справи підтверджується, що керівник позивача не відмовлявся від підпису на документах, складених відповідачем, оскільки взагалі був відсутнім у час та місці складання таких документів. 
В ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача, а саме, у постанові від 03.10.2024 наведено перелік із 14-ти осіб, щодо яких відповідачем стверджується про допуск до роботи без оформлення належним чином трудових відносин. 
При цьому, розмір штрафної санкції розраховано як 30-кратний розмір мінімальної заробітної плати за кожну таку особу з 14-ти осіб (30*8000*14=3360000грн). 
Водночас, по деяким із вказаних у Постанові осіб неможливо жодним чином встановити, про кого саме йде мова, а саме – коли зазначено про «пана ОСОБА_1 » чи «пана Ореста», а отже неможливо ідентифікувати вказаних осіб та встановити будь яке відношення даних осіб до підприємства позивача. 
Враховуючи, вищезазначене, наявні підстави для висновку, що постанова Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 03.10.2024 №ЗХ/ЛВ/9130/085/ЗХ/ЛВ/20496/П085/СВ-ФС, якою було накладено на ТОВ «Альфа СБ» штраф у розмірі 3 360 000 гривень, прийнята не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Як наслідок, наявні підстави для задоволення позову.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 01.12.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова