КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року м. Київ №320/35582/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, у якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ЄДРПОУ 42098368) від 08.05.2024 №930020888741;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ЄДРПОУ 42098368) провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки, виданої Ноябрьськими електричними мережам ПАТ «Тюменьенерго» від 26.10.2016 № 10 з часу призначення пенсії (02.01.2017), вчинивши дії по встановленню розміру заробітної плати ОСОБА_1 без урахування районного коефіцієнту, який станове показник1,7, північної надбавки у розмірі 80%, виходячи з курсу російського рубля до української гривні на час призначення пенсії (02.01.2017) як 0,4511 російських рублів за 1 українську гривню з дати призначення пенсії (02.01.2017).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач при призначенні пенсії та визначенні її розміру неправомірно не врахував довідку про заробітну плату, видану Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго» від 26.10.2016 № 10, а також здійснив розрахунок із урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, що, на думку позивача, призвело до заниження розміру пенсії. Позивач вважає, що перерахунок має бути проведений з часу призначення пенсії (02.01.2017) із визначенням заробітної плати без урахування зазначених коефіцієнтів та з застосуванням курсу російського рубля до гривні, чинного на момент призначення пенсії.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 
Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , надіслав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що до заяви про перерахунок пенсії надано довідку від 26.10.2016 №10 про заробітну плату за період з січня 1995 року по грудень 2000 року, видану Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго». Відповідно до підпункту «д» пункту 15 Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнти. Обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних поправочних коефіцієнтів провадиться за період роботи до 01.01.1992 в зв`язку з тим, що статтею 96 Закону України «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» було передбачено, що в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі, чи прирівняних до них районів, обчислення заробітної плати, з якої призначаються пенсії, проводиться із виключенням цих сум. Водночас, північна надбавка чинним законодавством України не передбачена. Враховуючи вище зазначене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в довідці від 26.10.2016 №10 про заробітну плату, виданої Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго», відсутні відомості про отриману заробітну плату без урахування районного коефіцієнту та північної надбавки.
Позивач надіслав відповідь на відзив, у якій навів обґрунтування аналогічні тим, що викладені в обґрунтування позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 02.01.2017 отримує пенсію за віком.
При зверненні з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав довідку про заробітну плату з січня 4995 по грудень 2000 від 26.10.2016 р. № 10, яка видана підприємством Ноябрьскі електричні мережі ПАТ «Тюменьенерго».
Зазначений період роботи зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні страхового стажу.
26.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою встановленого зразка про перерахунок розміру призначеної йому пенсії на підставі довідки від 26.10.2016 № 10, виданої Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго» з часу призначення пенсії (02.01.2017).
Відповідачем за результатами розгляду заяви позивача, листом від 22.11.2023 року № 2600-0202-8/228955 повідомив окрім іншого, що відсутні первинні документи, на підставі яких видана довідка та акт перевірки довідки. Також звернуто увагу на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 у справі №320/44742/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листі від 22.11.2023 року № 2600-0202-8/228955 про відмову в проведенні перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго» від 26.10.2016 № 10; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 року про перерахунок пенсії за віком на підставі довідки, виданої Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго» від 26.10.2016 № 10 з часу призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Після набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 у справі № 320/44742/23, ОСОБА_1 25.04.2024 звернувся до відповідача з заявою про виконання зазначеного рішення.
Листом від 27.04.2024 № 21710-19761/Л-02/8-2600/24 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві направило позивачу рішення від 08.05.2024 № 930020888741 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , яким в перерахунку розміру пенсії за віком - відмовлено.
Відмова в перерахунку пенсії обґрунтована тим, що в довідці від 26.10.2016 № 10 про заробітну плату, виданої Ноябрьськими електричними мережами ПАТ «Тюменьенерго», відсутні відомості про отриману заробітну плату без урахування районного коефіцієнту та північної надбавки.
ОСОБА_1 вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.05.2024 №930020888741 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 протиправним та звернуся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ч. 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частиною 1 ст. 40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №1058-IV визначено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Міжнародним документом у галузі пенсійного забезпечення громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав є Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною та Російською Федерацією, набула чинності 13.03.1992.
Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 5 Угоди встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
В силу положень ст. 6 Угоди, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Відповідно до ст. 11 Угоди, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Що ж стосується неможливості врахування заробітної плати позивача визначеної у довідці Ноябрьськими електричними мережам ПАТ «Тюменьенерго» від 26.10.2016 № 10, суд зазначає, що оскільки ця довідка про заробітну плату дійсно не містить виокремлення регіонального коефіцієнта та північної надбавки, яка не враховується у заробітну плату. 
Пункт 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Статтею 4 Угоди про співробітництво в області трудової міграції й соціального захисту трудящих-мігрантів, ратифікована Законом України від 11.07.1995 №290/ 95-ВР визначено, що кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про утвір, що відповідають документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації й інші необхідні для здійснення трудової діяльності документи й завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російська мова. Виробничий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за фахом, взаємно визнається Сторонами. При остаточному виїзді трудящого-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавцем (наймачем) видається йому довідка або інший документ, що містить відомості про тривалість роботи й заробітній платі щомісячно.
Так, згідно зі ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Частиною 3 ст. 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці" до структури оплати праці віднесені "інші заохочувальні та компенсаційні виплати". До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
При цьому, визначення поняття "компенсаційні виплати" законодавство України не містить.
Однак, лише за наявності правових підстав віднести північну надбавку до компенсаційних витрат, відповідно, будуть і підстави включити цю надбавку до заробітку для обрахунку пенсії.
Під компенсаційними виплатами розуміють виплати понад заробітну плату з метою відшкодування працівникам понесених матеріальних витрат, пов`язаних з виконанням трудових обов`язків.
Вказане дає підстави для висновку, що північна надбавка виплачувалась регулярно, тобто їй притаманна періодичність, та у фіксованому розмірі незалежно від здійснення працівником матеріальних витрат. Тобто, її виплата не пов`язувалась з юридичним фактом понесення працівником матеріальних витрат.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №345/4049/16-а.
Водночас, північна надбавка чинним законодавством України не передбачена, а тому не може вважатись додатковою заробітною платою.
Тому, як слідує зі змісту викладених вище нормам законодавства, не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі.
Правова позиція аналогічного змісту викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 09.10.2019 у справі №489/5283/16-а та від 08.07.2021 у справі №459/2778/16-а.
Як вбачається з довідки про заробітну плату ОСОБА_1 , виданої Ноябрьськими електричними мережам ПАТ «Тюменьенерго» від 26.10.2016 № 10 за період роботи з лютого 1995 року по грудень 2000 року включно, остання містить відомості про отриману заробітну плату без виокремлення районного коефіцієнту та північної надбавки.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що до заробітної плати позивача, з якої обчислюється пенсія, законом не передбачено включення районних коефіцієнтів та надбавок за періоди його роботи у районах Крайньої Півночі, а тому наявні підстави для відмови у позові.
Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.03.2023 у справі № 580/5912/22. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України не стягується.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.