Справа № 473/6841/25
П О С Т А Н О В А
іменем України
"23" січня 2026 р.  місто Вознесенськ 

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., 
з участю секретаря судового засідання Пономарьової А.П.,
особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
захисника адвоката Вишневського А.А., 
розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
РНОКПП – НОМЕР_1 
за ч.1 ст.130 КУпАП 

В С Т А Н О В И В :
18 грудня 2025 року о 03:40 годині в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Одеська, в районі житлового будинку №33/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – легковим автомобілем моделі «ВАЗ - 2109» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального обладнання – газоаналізатора моделі «Драгер – 6820» з позитивним результатом 2,27 промілє за тестом №433 від 18 грудня 2025 року, що зафіксовано даними відеозапису, зробленими за допомогою бодікамери моделі «Motorola – 862130».  Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а/ ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.       В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в вечірній час доби – 17 грудня 2025 року він на легковому автомобілі моделі «ВАЗ - 2109» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , приїхав до свого кума ОСОБА_3 , котрий мешкає в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Тімірязєва. Кум ОСОБА_3 запросив його до столу повечеряти, на що він погодився. Під час вечері він та його кум ОСОБА_3 вживали алкогольні напої. Після вечері, оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння, він /тобто ОСОБА_1 / вирішив не їхати додому, щоб не керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та залишився ночувати в будинку свого кума – ОСОБА_3 . Коли вони спали, то почули поблизу вибухи. З`ясувалося, що в цей нічний час доби відбулося влучання шахєдами в підприємство критичної інфраструктури, територія якого знаходиться недалеко від місця проживання його кума ОСОБА_3 . Він /тобто ОСОБА_1 / та його кум ОСОБА_3 пішли до місця влучання шахєдів. На території даного підприємства виникла пожежа, в зв`язку з чим, там вже працювали машини пожежної частини та місце пригоди було оточено працівниками поліції. Працівники поліції наказали їм залишити місце пригоди та попередили їх /тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /, що може бути повторний нічний обстріл даного підприємства ракетною зброєю. В зв`язку з чим він /тобто ОСОБА_1 / вирішив залишити житловий будинок свого кума ОСОБА_3 , та керуючи легковим автомобілем моделі «ВАЗ - 2109» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , він почав їхати нічними вулицями міста Вознесенська в напрямку вулиці Михайлівська до місця свого помешкання. Але на вулиці Одеська, він був зупинений працівниками поліції, та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» у нього /тобто ОСОБА_1 / було встановлено алкогольне сп`яніння, оскільки тест газоаналізатора фіксував показчик з результатом 2,27 промілє, з яким він погодився. Відносно нього на місці зупинки транспортного засобу, був оформлений протокол про адміністративне правопорушення. за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Але при цьому він /тобто ОСОБА_1 / в судовому засіданні доводив, що він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки йому було потрібно терміново залишити небезпечну територію міста, і єдиним шляхом зберегти своє життя, був спосіб використання належного йому транспортного засобу – легкового автомобіля моделі «ВАЗ - 2109» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з метою самостійного залишення небезпечного місця ймовірної повторної повітряної атаки російських безпілотників. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтвердив показання ОСОБА_1 та пояснив, що в вечірній час доби – 17 грудня 2025 року до нього додому на легковому автомобілі моделі «ВАЗ - 2109» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , приїхав його кум ОСОБА_1 . Вони сіли вечеряти та під час вечірнії розмов за столом, вони з кумом вживали горілку. Після вечері, оскільки ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 залишився у нього /тобто ОСОБА_3 / ночувати. Коли вони спали в житловому будинку, то почули поблизу вибухи. З`ясувалося, що в нічний час доби відбулося влучання шахєдами в підстанцію електричних мереж, котра знаходиться недалеко від місця його /тобто ОСОБА_3 / проживання. На території підстанції виникла пожежа. Він та його кум ОСОБА_1 пішли до місця пожежі. Місце пожежі було оточено працівниками поліції. Працівники поліції наказали їм залишити місце пригоди та попередили їх /тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /, що може бути повторний нічний обстріл даного підприємства. В зв`язку з чим ОСОБА_1 вирішив залишити його житловий будинок. На підставі ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи в сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №941266 від 18 грудня 2025 року, тестом №433 від 18 грудня 2025 року спеціального обладнання – газоаналізатора моделі «Драгер – 6820» з позитивним результатом 2,27 промілє, відеозаписом з місця події та всіма матеріалами справи в сукупності. Досліджені матеріали справи свідчать про те, що водій ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Посилання сторони захисту на ту обставину, що водієм ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та він був вимушений порушити закон через умови крайньої необхідності в умовах воєнного стану, суд вважає неспроможними. Статтею 17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони, або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.            Отже стаття 17 КУАП наводить вичерпний перелік обставин, які виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення нею адміністративного правопорушення: крайня необхідність, необхідна оборона, неосудність. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.      Крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення.        Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії:    1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління,    2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами,  3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.    За такого, за наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю. В судовому засіданні сторона захисту зазначала, що громадянин ОСОБА_1 оцінив всі відомі йому шляхи термінового евакування з небезпечної зони, та прийшов до висновку. що єдиним шляхом зберегти своє життя був варіант з використанням належного йому транспортного засобу із самостійним залишенням місця ймовірної повітряної атаки російських безпілотників.             Але при цьому, суд вважає, що стороною захисту в судовому засіданні створюється штучна правова конструкція, для застосування статті 17 КУпАП, з метою уникнення громадянина ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.   При цьому, суд враховує, що ситуація, яка склалася вимагала від громадянина ОСОБА_1 негайного реагування, у зв`язку з чим він міг усунути небезпеку для свого життя за даних обставин, іншими способами та засобами, ніж керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме переховатися в укритті, із яких двоє найближчих укриттів розташовані по вулиці Степова міського мікрорайона Болгарка, в районі двоповерхових житлових будинків, котрі були розташовані неподалік від місця знаходження ОСОБА_1 в ніч на 18 грудня 2025 року.           При цьому судом береться до уваги та обставина, що після завершення повітряної атаки, кум громадянина ОСОБА_1 – ОСОБА_3 та його дружина залишилися в своєму житловому будинку. А мета усунення небезпеки для громадянина ОСОБА_1 була уявною, та не відповідала реальності усунення небезпеки, оскільки повторної повітряної атаки російських безпілотників в ніч на 18 грудня 2025 року в місті Вознесенську Миколаївської області не було .            Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе, оскільки в його діях встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, тобто - (вина).  При цьому судом надається оцінка не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які були представлені учасниками процесу в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази, суд дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення, в зв`язку з чим, суд не знаходить підстав для застосування статті 17 КУпАП та задоволення клопотання сторони захисту про звільнення громадянина ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, при вчиненні даного адміністративного правопорушення на думку сторони захисту в стані крайньої необхідності. Враховуючи обставини справи, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, з метою виховання та запобігання вчиненню громадянином ОСОБА_1 , нових адміністративних правопорушень, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, визначеної ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами, що є обов`язковим за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до ст.40 – 1 КУпАП, із водія ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір. На підставі ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави, рахунок: UA438999980313010149000014001, Отримувач: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, який підлягає сплаті не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 /один/ рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , що відповідно до ст.308 КУпАП, в разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок: Отримувач коштів: ГУК в місті Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. В задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, при вчиненні даного адміністративного правопорушення на думку сторони захисту в стані крайньої необхідності – відмовити. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 /десяти/ днів з дня винесення постанови.
Суддя О. Е. Дробинський