Справа № 588/1739/25
Провадження № 3/588/7/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., за участю: секретаря судового засідання Гаврилович Я.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Пирогової О.Т., представника потерпілого Буряка О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жигайлівка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого слюсарем у ДП «Ліси України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130, КУпАП, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.09.2025 о 08 год. 05 хв. у м. Тростянець по вул. 93-ї Бригади поблизу будинку 21 керував транспортним засобом Опель Зафіра, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.
Також ОСОБА_1 16.09.2025 о 08 год. 05 хв. у м. Тростянець по вул. 93-ї Бригади поблизу будинку 21, керуючи автомобілем марки Опель Зафіра, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виконання маневру «обгін» на перехресті не переконався, що це буде безпечно, чим порушив вимоги п. 14.6.а Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а власникам завдано матеріальних збитків.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин установлених судом, не визнав та пояснив, що на момент ДТП він працював у ТОВ «Дружба Нова» та вранці із с. Печини забрав людину і поїхав у м. Тростянець де забирав людей. Рухався у м. Тростянець по вул. 93 Бригади в сторону вул. Гришина. Їхав з гори вниз із швидкістю близько 60 км/год, коли їхав, то пригальмовував. Попереду він побачив автомобіль «Таврія», який рухався з такою ж швидкістю, як і він. Переконавшись, що немає ніяких знаків прилягання другорядної дороги наліво він почав виконувати обгін. Вже коли він став обганяти, то автомобіль «Таврія» повернув ліворуч та в`їхав у правий бік його автомобіля. У нього не було ніяких шансів уникнути зіткнення. Він гальмував та сигналив. Потім він подивився на своїх пасажирів, це були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Хтось викликав поліцію. По прибуттю працівники поліції стали описувати всі обставини, ходили міряли, запропонували йому пройти огляд за допомогою алкотестера, але він відмовився. Коли приїхали до лікарні, то він просив узяти у нього кров, але йому сказали, що треба продути алкотестер. Ніхто нічого йому не показав, у туалет він не хотів. Після того, як попив води, то зміг здати сечу. Кров не брали на аналіз. До місця зіткнення було примикання інших доріг, але знаків попереджуючих не було. Там була роздільна смуга руху. Обганяти вирішив, так як переконався, що зустрічних транспортних засобів не було. Перед обгоном вмикав сигнал повороту. На момент, коли автомобіль «Таврія» став повертати, то автомобілі порівнялися. У нього попереду, зліва, був стовп. Він вважав, що водій автомобіля «Таврія» поверне праворуч або хоча б зупиниться посередині дороги. Після зіткнення у нього було запаморочення, тому він не дуже добре пам`ятає. Після цієї пригоди його звільнили з роботи через ДТП. На підприємстві з нього утримали 15000 грн за матеріальну шкоду. На момент зіткнення автомобіль «Таврія» був повернутий на 90 градусів відносно його автомобіля. Напередодні алкоголь він не вживав. У нього ненормований робочий день, можуть виїжджати і о 4 год. ранку, тому він не вживав алкоголь. В лікарні не демонстрували «Драгер». В день ДТП почувався виснаженим, був втомлений, працював 14 днів, мав намір взяти відпустку. Він має досвід керування з 2012 року. До ДТП кожного дня їздив по м. Тростянець забирав людей. По тій вулиці є інші прилягаючі вулиці, але немає попереджень перед перехрестям. У автомобіля «Таврія» не були увімкнені сигнали повороту. Він знав, що там є поворот ліворуч. За 200 м бачив той провулок. Почав виконувати обгін за 150 м до місця зіткнення. Технічної можливості завершити обгін до провулку він не мав. Автомобіль «Таврія» не показував сигнал повороту та не горіли стоп сигнали. Практично він порівнявся з автомобілем «Таврія» та цей автомобіль почав повертати ліворуч. Цим маршрутом він рухався кожен день з січня 2023 року, а інколи й кілька разів на день.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Пирогова О.Т. у судовому засіданні вказала на недоведеність вини його підзахисного у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просила закрити провадження у справі. Зокрема захисник вказала на те, що поліцейськими було порушено строк складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 . Також у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вказано за яким результатом визначено стан сп`яніння ОСОБА_1 . До протоколу долучено акт дослідження сечі, де вказано про відсутність алкоголю в сечі, тому взагалі не зрозуміло який відсоток алкоголю інкримінується ОСОБА_1 . Лікар-нарколог немає сертифіката про проходження навчання щодо проведення огляду на стан сп`яніння. До акту огляду на стан сп`яніння не внесено обидва результати огляду. Висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння не було вручено ОСОБА_1 . Прилягання дороги не є перехрестям. Відсутній знак, що позначає перехрестя. У протоколі не зазначено на перехресті яких вулиць сталося ДТП. Вина ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях. Переривчаста смуга на дорозі була, тому обгін не заборонено. Вважає, що саме водій автомобіля ЗАЗ 110307, ОСОБА_2 перед виконанням повороту ліворуч не переконався в безпечності маневру. Також захисник заявила клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, посилаючись на необхідність встановити дійсні обставини ДТП, усунення суперечностей пояснень учасників ДТП, та для з`ясування питання про те, чи є місцем зіткнення саме перехрестя.
Представник потерпілого ТОВ «Дружба Нова» адвокат Буряк О.І. заперечив проти закриття провадження у справі з реабілітуючих підстав по факту ДТП, оскільки обгін здійснювався на перехресті виїзду з вул. В.Стуса. Правила дорожнього руху забороняють обгін на перехресті. Для визначення питання про те, чи є це перехрестям не потрібно висновку експерта. Вважає, що ОСОБА_1 володів дорожньою обстановкою, знав що є прилягання доріг, так як їздив там кожного дня. Не увімкнення повороту не дає право здійснювати обгін на перехресті. Вважає, що ОСОБА_1 міг припинити обгін на перехресті.
Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 16.09.2025 близько 8 год. ранку він здав зміну на роботі та на автомобілі поїхав додому по вул. 93 Бригади в м. Тростянець. Під`їжджаючи до провулку він побачив позаду автомобіль. За 50 метрів до повороту він увімкнув покажчик лівого повороту, взяв лівіше, знизив швидкість до 10 км/год, переконався, що той автомобіль, який позаду, знаходиться далеко, що в провулку нікого немає, почав повертати в провулок та відчув удар з лівого боку. Коли він вийшов з автомобіля, то побачив, що водій іншого автомобіля щось збирав на дорозі. Там ще була якась бабуся з дитиною, яка сказала про те, що добре, що їх не збили. Він рухався зі сторони Локомотивного ДЕПО Смородине зі швидкістю 40-50 км/год. Автомобіль «Опель Зафіра» побачив за 150 м. від нього, коли під`їжджав до повороту в провулок. На повороті в провулок переривчаста лінія розмітки. Автомобіль «Опель Зафіра» рухався зі швидкістю близько 80 км/год, наближався до нього, та він думав, що той об`їде його з правого боку. Коли він перетинав лінію розмітки, яка розділяє потоки зустрічних транспортних засобів, то автомобіль «Опель» був далеко. Автомобіль «Опель» їхав посередині дороги, можна сказати, що виїхав на зустрічну смугу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що у вересні 2025 року, зранку, близько 8 год. їхали на автомобілі «Опель Зафіра», з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на роботу, забирали людей. Вона сиділа спереду, ОСОБА_3 сиділа посередині. Вони їхали по вул. 93 Бригади в м. Тростянець, спускалися вниз по цій вулиці. Перед ними їхав автомобіль «Славута» в якого не був увімкнений поворот. Вони вирішили обігнати цей автомобіль, так як потрібно було швидко забрати людину. Коли стали обганяти, то автомобіль «Славута» різко звернув ліворуч. Швидкість у них була близько 30-40 км/год. Знака про поворот там немає. Коли вони вирішили обігнати, то відстань до автомобіля була близько 20 м. ОСОБА_1 додав швидкості, щоб встигнути проскочити, але не встиг. Удар прийшовся у передню праву сторону їхнього автомобіля. З автомобіля вона виходила через передні водійські двері так як з її боку заблокувало двері. Водій автомобіля «Славута» кричав, що сильно забився. ОСОБА_1 викликав швидку допомогу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює лікарем наркологом КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР. У вересні 2025 року близько 10 години дня поліція привезла ОСОБА_1 на освідування. Вона складала висновок та акт огляду. Спочатку складали акт, а потім висновок. Акт складала на підставі загального огляду. ОСОБА_1 затягував здавання біосередовища майже дві години. Вона не брала до уваги результати лабораторного аналізу біосередовища, так як висновок винесено за результатами зовнішнього огляду та показників «Драгера» з інтервалом 20 хвилин. Підстав не довіряти показникам приладу «Драгер» не було, прилад повірений. Також у ОСОБА_1 була пальценосова проба з похибкою. В інструкції про порядок проведення огляду не зазначено, що результат огляду складається тільки на підставі лабораторного дослідження. «Драгер» продував ОСОБА_1 в присутності лікаря та поліцейських. Результати «Драгера» медична сестра їй показувала. Не передбачено обов`язку саме лікарем давати продувати «Драгер» для проходження огляду. У неї немає сертифіката на користування «Драгером». Медичні сестри проходять внутрішні навчання користування «Драгером». Висновок огляду складається після лабораторних результатів. Акт огляду також доскладається після отримання лабораторних результатів. Дати огляду, вказані в акті огляду та у висновку, мають співпадати. Дата завершення огляду в акті не вказується. Розпочала заповнювати висновок у день огляду ОСОБА_1 , а пункт 10, про стан сп`яніння, заповнювала після результатів лабораторного дослідження. 
Заслухавши пояснення захисника, потерпілого, представника потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, зважаючи на таке.
Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.
Правила дорожнього руху зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.
Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указана норма є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що, зокрема, було звернуто увагу і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Відповідно до п. 14.6.а Правил дорожнього руху обгін заборонено на перехресті.
Отже, оскільки ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Опель Зафіра, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виконання маневру «обгін» на перехресті не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , вважаю, що він порушив вимоги пункту, 14.6.а Правил дорожнього руху, і такі порушення перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортних засобів.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 461979 та серії ЕПР1 № 461974 від 22.09.2025, які за змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликають, містять всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2, 22);
- рапортами помічника чергового ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 16.09.2025, в яких викладені обставини про ДТП, яка сталася 16.09.2025 (а.с. 5-7, 25-27);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (а.с. 8-12, 46-50);
- актом медичного огляду №110 від 16.09.2025 та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.09.2025, згідно з якими 16.09.2025 об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 13, 51, 85);
- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (а.с. 17, 55);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 16.09.2025 з доданою до нього схемою та фототаблицею (а.с. 28-45);
- показами допитаних у судовому засіданні: потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_5 .
Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення. 
Суд приймає до уваги доводи захисника про те, що в доданому до протоколу про адміністративне правопорушення результаті дослідження сечі ОСОБА_1 вказано, що алкоголю не виявлено. Однак результат лабораторного дослідження є одним із складових процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Висновок щодо результатів огляду складається лікарем на підставі сукупності установлених обставин про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння зафіксованих в акті медичного огляду. В акті медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 110 від 16.09.2025 лікар – нарколог ОСОБА_5 крім інших обставин, зазначила таке: пальце-носова проба виконана з незначним промахом; присутній запах алкоголю з рота; показники газоаналізатора «Alkotest 5820» склали 0,29 ‰ - при першій перевірці та 0,22 ‰ - при перевірці через 20 хвилин. Відтак у суду відсутні будь-які розумні сумніви у правильності складеного лікарем висновку щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи захисника про те, що лікар-нарколог ОСОБА_5 не має сертифіката про проходження навчання щодо проведення огляду на стан сп`яніння суд відхиляє, оскільки така обставина не підтверджується доказами. Крім того, згідно вимог п. п. 3, 9 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Отже обов`язковим є проходження лікарем саме тематичного удосконалення, а не наявність сертифіката. 
Також суд відхиляє доводи захисника стосовного того, що лікарем не було внесено до акта огляду на стан сп`яніння результати лабораторного дослідження сечі, оскільки відповідні відомості про результати лабораторного дослідження в акті зазначені у пункті 24. 
Крім того, суд відхиляє доводи захисника про те, що прилягання дороги не є перехрестям, оскільки пунктом 1.10 Правил дорожнього руху чітко визначено, що перехрестям є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. 
Суд приймає до уваги доводи захисника про відсутність знаку, що позначає перехрестя, однак у судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що він щоденно протягом кількох років їздив по тій вулиці де сталася ДТП та був обізнаний з тим, що там є перехрестя. Відтак, мав дотримуватися Правил дорожнього руху, зокрема в частині, що забороняють здійснювати обгін на перехресті. 
Інші доводи захисника про порушення порядку складання протоколів про адміністративні правопорушення є формальними, не спростовують фактичні обставини справи, тому клопотання захисника про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.
Також, не підлягає задоволенню клопотання захисника про проведення судової автотехнічної експертизи зважаючи на таке.
Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. 
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що, в матеріалах провадження зібрано достатньо доказів на підставі яких суд може прийняти рішення у справі, а захисником не доведено потреби застосування спеціальних знань при з`ясуванні фактичних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна інших осіб.
Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Згідно частини 6 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.
Так, у справі «Волков проти України», рішення від 09 січня 2013 року, Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень».
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.
Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Положення ст. 284 КУпАП не містять обмежень при винесенні постанови про закриття справи щодо встановлення вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і проводиться судовий розгляд.
На переконання суду, застосовування норми ст.247 КУпАП щодо закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення.
Відтак, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.
Діяння, за яке притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , вчинене 16.09.2025.
Отже на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.
Таким чином, оскільки на час ухвалення цієї постанови з моменту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП минуло більше трьох місяців, тому відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у цій адміністративній справі за ст. 124 КУпАП за підлягає закриттю.
Разом з тим, строк накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не сплинув.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, тому на ОСОБА_1  необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у визначеному в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП розмірі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП із  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. у дохід держави.
Керуючись статтями 33, 34, 40-1, 124, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотань захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, про призначення судової автотехнічної експертизи.
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
На підставі пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Визнати  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. у дохід держави.
Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови складено 09.01.2026.

Суддя О. О. Огієнко