СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2026 року Справа № 480/5902/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
зрозглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5902/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
24 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді гранатометника 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 1 механізованої роти. 
Відповідно до Витягу № 40/25/650/В з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 21.04.2025 позивачу встановлено третю (ІІІ) групу інвалідності, що відповідно до п. 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є підставою для звільнення з військової служби за станом здоров`я із виключенням з військового обліку. 
У квітні 2025 року та 16.06.2025 позивач направив командиру ВЧ НОМЕР_2 рапорти про звільнення його з військової служби у запас на підставі підпункту «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 16.06.2025 аналогічний рапорт подав через додаток Армія +.
18.06.2025 позивач направив до військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби у запас.
Відповідно до пункту 233 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. 
У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. 
Відповідно до п. 9 ІІІ розділу Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України затвердженого Наказом № 531 від 06.08.2024 року Міністерством оборони України, розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 
невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;
у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
На день подання позову жодної відповіді або рішення щодо розгляду рапорту позивача не надано, що свідчить про протиправну бездіяльність з боку командування військової частини. 
На підставі викладеного позивач просить 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо неприйняття рішення за наслідком розгляду його рапорту про вільнення з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності. 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття рішення за наслідком розгляду його рапорту про вільнення з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності. 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності. 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначив, що військова частина НОМЕР_2 була структурним підрозділом військової частини НОМЕР_1 як окрема юридична особа, зі своїм командиром, печаткою та веденням господарства, проте на фінансовому та матеріальному забезпеченні перебувала у військовій частині НОМЕР_1 .
На виконання вимог директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 07 червня 2025 року №Д-321/78/дск, директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09 червня 2025 року № Д-58дск “Про проведення додаткових організаційних заходів у Сухопутних військах Збройних Сил України в 2025 році”, директиви командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 12 червня 2025 року № Д-37/ДСК “Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в 2025 році", розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 26 липня 2025 року № 1314/2/64/632/ ДСК, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 754 від 30.07.2025 військову частину НОМЕР_2 - переформовано з анулюванням умовної назви військової частини ( НОМЕР_2 ) та ідентифікаційного коду ( НОМЕР_3 ). 
У зв`язку із організаційно-штатними змінами в межах Збройних Сил України в цілому, та у військовій частині НОМЕР_1 зокрема, що підтверджується наведеними вище нормативними документами, військова частина НОМЕР_2 була переформована у механізований батальйон у складі військової частини НОМЕР_1 без права підпису, печатки та прийняття самостійних кадрових, адміністративних та фінансових рішень. 
Військовою частиною НОМЕР_1 було отримано рапорт позивача від 18.06.2025, який надійшов до військової частини НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку. Рапорт було розглянуто та листом від 02.07.2025 №3227 повідомлено позивача про порушення встановленого порядку подання рапортів (заяв) у збройних Силах України, запропоновано звернутися з рапортом у встановленому порядку.
Так, згідно з частиною 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ ( далі – Закон №2232-ХІІ) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянам України. 
Відповідно до пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , затвердженого Указом Президента України 10.12.2008 №1153/2008 ( далі – Положення №1153/2008 ) встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерство оборони України. 
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів, закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персонал Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України. 
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170). 
Згідно з пунктом 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районнний ( міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. 
Пунктом 14 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-ХІУ визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника. 
За визначенням, наведеним в Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 40 від 31.01.2024, рапорт (заява) - це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомога поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру. 
Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, яка наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру з поясненнм причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служи чи скасування рішення попередніх командирів. 
Рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями прямих командирів (начальників) або обґрунтуванням їх відсутності. Для зручності в рапорті можна одразу зазначати всіх командирів від прямого до командира військової частини, але фактично подавати по команді і проставляти відповіді помітки подання, отримання та клопотання надалі нижчим командиром вищому. 
Таким чином, ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають рапорти по команді безпосередньому командиру та документи, які підтверджують підстави звільнення. 
Відтак, із рапортом щодо свого звільнення з військової служби позивач зобов`язаний був звернутись до свого безпосереднього командира. 
Оскільки, станом на дату подання рапорту від 18.06.2025 позивач проходив військову службу на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , то рапорт повинен був подати безпосередньому командиру, тобто командиру 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , як цього вимагає пункт 233 Положення та пункт 2 Розділу І Порядку. 
Крім того, на рапорті відсутні резолюції командирів щодо погодження або непогодження рапорту, що не відповідає пункту 3 Розділу І Порядку. Таким чином, рапорт про звільнення з військової служби був поданий із порушенням встановленого порядку подання рапортів (заяв) у Збройних Силах України, оскільки такий поданий не по команді та без клопотання по суті рапорту безпосереднім командиром.
Щодо подання позивачем рапорту від 16.06.2025 через додаток Армія + відповідач зазначив, що відповідно до пункту 1 Розділу IV Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 06.08.2024 № 531, рапорт в електронній формі створюється та подається за допомогою засобів СЕДО, Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони «Армія+» (включаючи його складові частини) (далі - Державний вебпортал) та інших інформаційно-комунікаційних систем, які введені в експлуатацію в системі Міноборони України. 
Згідно з пунктами 6 та 7 Розділу IV Порядку № 531 для направлення на погодження рапорту на Державному вебпорталі військовослужбовець має ввести ГО-номер свого безпосереднього командира (начальника) або у випадках, передбачених цим розділом, ввести Ш-номер прямого командира (начальника) та підписати його.
Підписання та погодження електронного рапорту на Державному вебпорталі здійснюється шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (у тому числі «Дія.Підпис») та/або удосконаленого електронного підпису військовослужбовцем, відповідними командирами (начальниками), та/або засобами Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу.
Пунктами 8 та 9 Розділу IV Порядку № 531 передбачено, що безпосередній командир (начальник) надає відповідь на електронний рапорт військовослужбовця шляхом погодження або непогодження рапорту із зазначенням правового обґрунтування та пропозицій і накладенням свого кваліфікованого електронного підпису та/або удосконаленого електронного підпису, та/або з використанням засобів Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу.
Після погодження рапорту безпосередній командир (начальник) повинен відправити електронний рапорт військовослужбовця на погодження до свого безпосереднього командира (начальника), ввівши його ГО-номер, а той, у свою чергу, до наступного прямого командира (начальника), ввівши його ГО-номер, і так до командира (начальника), який має право приймати рішення по суті рапорту військовослужбовця.
Таким чином, розгляд рапорту позивача про звільнення з військової служби командиром військової частини буде здійснюватися лише після його погодження або не погодження безпосередніми командирами (начальниками) позивача.
При цьому, до командування військової частини НОМЕР_1 через додаток не надходив рапорт позивача про звільнення з військової служби від 16.06.2025. 
З огляду на викладене, відповідач вважає, що рапорт позивача розглянуто, про наслідки розгляду рапорту він проінформований, що виключає протиправну бездіяльність відповідача. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді гранатометника 1-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 1 механізованої роти, з 26.06.2025 !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!
Відповідно до Витягу № 40/25/650/В з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 21.04.2025 позивачу встановлено третю (ІІІ) групу інвалідності ( а.с.12-13).
16.06.2025 позивач направив командиру ВЧ НОМЕР_2 рапорти про звільнення його з військової служби у запас на підставі підпункту «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 16.06.2025 аналогічний рапорт подав через додаток Армія + ( а.с. 6,7.
18.06.2025 позивач направив до військової частини НОМЕР_1 рапорт аналогічного змісту про звільнення з військової служби у запас ( а.с. 8). Отримання рапортів відповідачем не заперечується. 
На виконання вимог директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 07 червня 2025 року №Д-321/78/дск, директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09 червня 2025 року № Д-58дск “Про проведення додаткових організаційних заходів у Сухопутних військах Збройних Сил України в 2025 році”, директиви командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 12 червня 2025 року № Д-37/ДСК “Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в 2025 році", розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 26 липня 2025 року № 1314/2/64/632/ ДСК, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 754 від 30.07.2025 « Про проведення додаткових організаційно-штатних заходів у військовій частині НОМЕР_1 в 2025 році» військову частину НОМЕР_2 - переформовано з анулюванням умовної назви військової частини ( НОМЕР_2 ) та ідентифікаційного коду ( НОМЕР_3 ) ( а.с.32). 
У зв`язку із організаційно-штатними військова частина НОМЕР_2 була переформована у механізований батальйон у складі військової частини НОМЕР_1 без права підпису, печатки та прийняття самостійних кадрових, адміністративних та фінансових рішень. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, також загальні засади проходження в Українівійськової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ ( далі Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, серед іншого, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. 
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-ХІV. 
Пунктом 14 цього Статуту передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Відповідно до п.31 Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 відповідно до Закону №2232-ХІІ затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Милах України ( далі – Положення № 1153/2008 ). 
Відповідно до пункту 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерство оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів, закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персонал Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини 5 та пунктом 3 частини 6 статті 26 Закону №2232-ХІІ у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Пунктом 233 Положення №1153/2008 встановлено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. 
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 (надалі, також - Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 12.1 розділу XII Інструкції №170 звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється наказами посадових осіб, визначених пунктом 225 Положення №1153/2008. 
Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення. 
Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до пункту 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року №413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років). 
За визначенням, наведеним в Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача № 40 від 31.01.2024, рапорт (заява) - це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру. 
Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів. 
Рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями прямих командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності. Для зручності в рапорті можна одразу зазначати всіх командирів від прямого до командира військової частини, але фактично подавати по команді і проставляти відповідні помітки подання, отримання та клопотання надалі нижчим командиром вищому. 
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема у зв`язку з встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності, за умови, що такі військовослужбовці подати рапорт про звільнення зі служби по команді безпосередньому начальникові та висловили не бажання продовжувати військову службу.
Таким чином, ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді безпосередньому начальникові рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. Відтак, із відповідним рапортом щодо свого звільнення з військової служби позивача зобов`язаний був звернутись до свого безпосереднього командира. 
При цьому, розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
Також, відповідно до пункту 1 Розділу IV Порядку організації роботи з рапортами військовослдужбовців у системі Міністерства оборони, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 531 ( далі – Порядок №531) рапорт в електронній формі створюється та подається за допомогою засобів СЕДО, Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони «Армія+» (включаючи його складові частини) (далі - Державний вебпортал) та інших інформаційно-комунікаційних систем, які введені в експлуатацію в системі Міноборони України. 
Згідно з пунктами 6 та 7 Розділу IV Порядку № 531 для направлення на погодження рапорту на Державному вебпорталі військовослужбовець має ввести ГО-номер свого безпосереднього командира (начальника) або у випадках, передбачених цим розділом, ввести Ш-номер прямого командира (начальника) та підписати його. 
Підписання та погодження електронного рапорту на Державному вебпорталі здійснюється шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (у тому числі «Дія.Підпис») та/або удосконаленого електронного підпису військовослужбовцем, відповідними командирами (начальниками), та/або засобами Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу.
Пунктами 8 та 9 Розділу IV Порядку № 531 передбачено, що безпосередній командир (начальник) надає відповідь на електронний рапорт військовослужбовця шляхом погодження або непогодження рапорту із зазначенням правового обґрунтування та пропозицій і накладенням свого кваліфікованого електронного підпису та/або удосконаленого електронного підпису, та/або з використанням засобів Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу.
Після погодження рапорту безпосередній командир (начальник) повинен відправити електронний рапорт військовослужбовця на погодження до свого безпосереднього командира (начальника), ввівши його ГО-номер, а той, у свою чергу, до наступного прямого командира (начальника), ввівши його ГО-номер, і так до командира (начальника), який має право приймати рішення по суті рапорту військовослужбовця.
Таким чином, розгляд рапорту Позивача про звільнення з військової служби командиром військової частини НОМЕР_1 буде здійснюватися лише після його погодження або не погодження безпосередніми командирами (начальниками) Позивача.
Судом встановлено, що позивач 16.06.2025 направив командиру ВЧ НОМЕР_2 рапорт про звільнення у письмовій формі та електронному форматі через додаток Армія+, зокрема про це у позові зазначає позивач, а також підтверджується доданими ним доказами ( а.с.6,7). Також 18.06.2025 засобами поштового зв`язку надіслав рапорт про звільнення командиру ВЧ НОМЕР_1 ( а.с.8, 10-11). Тобто, позивачем не дотриманий встановлений наведеними нормативними актами порядок звернення до вищої посадової особи з відповідним клопотанням, що унеможливлює прийняття рішення по суті рапорту.
Водночас, судом встановлено, що у відповідь на рапорт, 02.07.2025 листом №3227 командиром ВЧ НОМЕР_1 позивачеві запропоновано усунути зазначені недоліки та звернутись з відповідним рапортом у встановленому порядку подання рапортів у Збройних Силах України ( а.с.35). В подальшому такі ж роз`яснення надані листами від 18.07.2025 № 3576 у відповідь на звернення, подане через Гарячу лінію Міністерства оборони України, та від 01.08.2025 №3789 у відповідь на адвокатський запит. 
Стосовно рапорту, поданого у квітні 2025 року, про який зауважує у своєму позові позивач, суд зазначає, що на вказаному документі відсутня точна дата його подання ( а.с.9), а також позивачем не надано доказів на підтвердження його подання як посадовій особі, котрій він адресований, так і за встановленою процедурою по команді. 
При цьому, суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до свого безпосереднього командира з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту б пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Враховуючи викладене, судом не встановлено факту протиправної бездіяльності відповідачів щодо звільнення позивача з військової служби, які адресовані командирам військових частин, оскільки такі були подані з порушенням процедури подання визначеної Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, тобто не по команді. Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. 

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Військової частина НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах