Справа № 308/17397/25
3/308/7977/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року          м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ст. ч.3 ст.173-2 КУпАП,-
встановив:

З протоколу серії ВАД № 249405 від 18 листопада 2025 року вбачається, що 19 жовтня 2025 року о 23 год. 42 хв. за адресою  АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї по відношенню до своєї матеріа ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, чим могла бути заподіяна шкода її фізичному та моральному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.
З протоколу серії ВАД № 768001 від 18 листопада 2025 року вбачається, що 18 листопада 2025 року о 15 год. 50 хв. за спільним місцем проживання, а саме  АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме погрожував фізичною розправою, нецензурно висловлювався і її бік, чим могло бути завдано шкоди фізичному та моральному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 січня 2026 року в одне провадження об`єднано справи за № 308/17397/25 за правопорушення передбачене за ч.3 ст.173-2 КУпАП та № 308/17398/25 за правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП та присвоєно справі № 308/17397/25.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 249405 від 18 листопада 2025 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 768001 від 18 листопада 2025 року, копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №475252, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.10.2025 року, копією постанови від 28 серпня 2025 року, рапортами працівників поліції та іншими матеріалами.
У судове засідання  ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.
Частиною 3статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 173-2 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, заслухавши особу, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
За ч.3 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Так, винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 249405 від 18 листопада 2025 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 768001 від 18 листопада 2025 року, копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №475252, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.10.2025 року, копією постанови від 28 серпня 2025 року, рапортами працівників поліції та іншими матеріалами.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки такі оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Досліджені докази,в своїй сукупності підтверджують вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, тому вважаю, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3ст.173-2КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ч.1 ст. 308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
З врахуванням характеру вчиненого правопорушення,даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23КУпАП, вважаю, що на  ОСОБА_1  слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Крім цього, відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуючи особу  ОСОБА_1 , обставини справи, вважаю що в даному випадку немає підстав для її направлення на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в порядку ст. 39-1 КУпАП.
Крім того, з  ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 173, 283-285 КУпАП, ч.12ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАПта призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у розмірі шістидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..
На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подвійний розмір штрафу у розмірі 2040 (дві тисячі сорок) грн. 00 коп..
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          Дегтяренко К.С.