Справа № 569/5123/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року 

Рівненський міський судРівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Ковальчук О.Б.,
pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 4220709 від 07.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 4220709 від 07.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, винесену поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Левецьким Сергієм Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190 грн. 00 коп. 
В обґрунтування позову зазначив, що 07.03.2025 року постановою серії ЕНА № 4220709 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 190 грн. 00 коп.
Згідно постанови, 07.03.2025 року о 23 год. 36 хв., на автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, а саме на 518 км + 700 м позивач керував транспортним засобом Toyota Corolla з д.н.з. НОМЕР_1 , в якого на передньому номерному знаку на цифрах 5 та 1, а також на задньому номерному знаку на цифрах 5 та 4 було нанесене спеціальне прозоре покриття для ускладнення ідентифікації транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України. 
Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню. 
Зазначає, що 07.03.2025 року він дійсно рухався на автомобілі Toyota Corolla з д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, та на 518 км + 700 м він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що зупинка транспортного засобу була здійснена за порушення правил дорожнього руху, а саме за порушення п. 2.9 «в» ПДР України, так як, на їх думку, на цифрах державного номерного знаку було нанесено спеціальне прозоре покриття, що ускладнює ідентифікацію державного номерного знаку.
Вказує, що ним заперечувався вказаний факт порушення та він вимагав надати докази такого порушення, але об`єктивних доказів йому надано не було. Поліцейський на власний мобільний телефон, ввімкнувши спалах, сфотографував державний номерний знак та показав йому фотографію, де деякі цифри на задньому номерному знаку не було видно.
Зазначає, що поліцейський не мав права використовувати свій власний телефон відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Крім того, в порушення ст. 268 КУпАП поліцейським на його вимогу не було надано доказ, на якому видно, де ним здійснюється рух з вказаним порушенням. Також, фото було зроблено після зупинки транспортного засобу, хоча причина зупинки була за вказане порушення.
Крім того, зазначає, що інспектор під час розгляду справи грубо порушив вимоги ст. 268 КУпАП, а саме не надав йому скористатися правовою допомогою. А також під час складання оскаржуваної постанови допустив грубе порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме у п. 7 постанови «До постанови додаються» відсутні відомості про посилання на технічні засоби.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
16.04.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача Забродоцькою Я.Р. подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Зазначає, Відповідно до постанови, 07 березня 2025 року о 23 год. 27 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 518 км + 700 м, позивач керував транспортним засобом TOYOTA COROLLA, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у якого на передньому номерному знаку на цифрах – 51 - та на задньому номерному знаку на цифрах – 4 - 4 - нанесене спеціальне прозоре покриття для ускладнення ідентифікації транспортного засобу, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Вказує, що Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР України, тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інспектор зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом зупинки транспортного засобу з дотриманням вимог ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». На підтвердження вище зазначеного, надано фотознімки номерного знаку НОМЕР_1 транспортного засобу TOYOTA COROLLA.
Крім того, зазначає, що згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 року № 1026 – строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Департаменту патрульної поліції не були відомі наміри позивача скасовувати постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.
Позивач в судовому засіданні не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, в п. 4 прохальної частини відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02.02.2026 року здійснено перехід в письмове провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 4220709 від 07.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як вбачається із постанови серії ЕНА № 4220709, 07.03.2025 року о 23 год. 36 хв., на автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, а саме на 518 км + 700 м позивач керував транспортним засобом Toyota Corolla з д.н.з. НОМЕР_1 , в якого на передньому номерному знаку на цифрах 5 та 1, а також на задньому номерному знаку на цифрах 5 та 4 було нанесене спеціальне прозоре покриття для ускладнення ідентифікації транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України. 
Згідно постанови серії ЕНА № 4220709від 07.03.2025 року, винесеної поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Левецьким С.І. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 190,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Тому, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.
Підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.
Відповідно до п. 2.3. «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно із пунктом 2.9. «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Відповідно до п. 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).
Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Із долучених до відзиву на позовну заяву фотознімків номерного знаку НОМЕР_1 транспортного засобу TOYOTA COROLLA, вбачається, що видимість цифр на передньому номерному знаку «5» та «1», а також на задньому номерному знаку «5» та «4» є обмежена, що не дає змоги чітко визначити символ.
Позивач в судовому засіданні 02.02.2026 року пояснив, що він не наносив ніякого покриття на державні номерні знаки, однак користувався даним автомобілем. Вказав, що одразу після винесення працівниками поліції постанови ним було знято клейкі стрічки з номерних знаків, які унеможливлювали ідентифікацію державного номерного знаку, чим фактично визнав свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення визнано факт керування транспортним засобом із номерним знаком з нанесенням покриття, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 121-3 КУпАП.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, в задоволенні даного позову слід відмовити.
У випадку відмови у задоволенні позову витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 121-123, 143, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 4220709 від 07.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, код ЄДРПОУ - 40108646).

Суддя Рівненського
міського суду Тимощук О.Я.