ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/27271/25
категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, 

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 21.11.2025 ВП № 75632852 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн.;
- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 21.11.2025 ВП № 75632852 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 26.11.2025 отримано постанову про накладання штрафу від 21.11.2025 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. при примусовому виконанні виконавчого листа № 240/32363/23 від 03.06.2024, виданого Житомирським окружним адміністративним судом. Підставою винесення постанови про накладення штрафу слугували наступні обставини, а саме: не виконання боржником рішення суду в повному обсязі, а саме: невиплата щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000, 00 грн відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713. Вважає, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. про накладення штрафу від 21.11.2025 винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права. Також Позивач вказує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою суду від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, не було.

У період із 22.12.2025 по 09.01.2026 головуючий суддя перебував у відпустці.

Ухвалою суду від 14.01.2026 року замінено Відповідача - Хмельницьке міжрегіональне управління Міністерства юстиції України - на його правонаступника - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року по справі № 240/32363/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 11.05.2023, з урахуванням проведених виплат.
На виконання вказаного рішення 03.06.2024 року судом було видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.07.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №240/32363/23 та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
У відповідь на цю постанову ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 12.08.2024 повідомило, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №240/32363/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено з 11.05.2023 року перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням виплачених сум. 
В результаті перерахунку на виконання рішення суду розрахунковий розмір пенсії з 11.05.2023 становив 21 684,37 грн. 
На виконання рішення суду доплата за період з 11.05.2023 по 31.03.2024 відсутня, оскільки розмір пенсії дорівнює розміру, встановленому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 240/28690/23. 
З 01.04.2024 пенсія виплачувалась з урахуванням виконання рішення суду.
Державним виконавцем Позивачу направлялася вимога про виконання судового рішення по справі №240/32363/23.
Листом від 16.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало державному виконавцю таку інформацію про виконання рішення суду у справі №240/32363/23. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №240/32363/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок та нарахування ОСОБА_1 з 11.05.2023 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 11.05.2023, з урахуванням проведених виплат. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розрахунковий розмір пенсії з 11.05.2023 становив 33 477,08 грн і встановлювався, враховуючи обмеження виплати пенсії, встановленого статтею 2 Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», що становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме - 20 930,00 грн. 
На виконання рішення суду доплата за період з 11.05.2023 по 31.03.2024 відсутня, оскільки розмір пенсії менший розміру, встановленому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі №240/27693/22, яким зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум, а саме - 21 648,37 грн. 
З 01.04.2024 пенсія виплачувалась з урахуванням виконання рішення суду.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень 04.06.2025 на боржника у виконавчому провадженні ВП №75632852 - ГУПФУ в Житомирській області - накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, про що прийнято оскаржувану постанову.
Підставою її прийняття зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження для виконання та до відома в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано сторонам виконавчого провадження. Керуючись ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем повідомлено, що рішення суду не виконано, надано розрахунок пенсії ГУ ПФУ у Житомирській області на 06.05.2025 відсутнє нарахування до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713. Отже, боржником станом на 04.06.2025 рішення суду не виконується без поважних причин.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду №240/15718/25 від 26.06.2025 постанову про накладення штрафу від 04.06.2025 у розмірі 5100 грн. у позові ГУ ПФУ у Житомирській області про скасування постанови про накладення штрафу відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду №240/15718/25 від 28.08.2025 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 залишено без змін.
З метою перевірки виконання даного виконавчого документа, 20.10.2025 державним виконавцем направлено вимогу, якою зобов`язано виконати рішення суду та надати підтверджуючи документи про його виконання.
З відповіді ГУ ПФУ у Житомирській області та заяви Стягувача встановлено, що в результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 01.08.2024 становить 27 324,50 грн. З 01.08.2024 виплата буде здійснюватися у розмірі визначеному на виконання постанови суду. За період з 01.04.2023 по 31.07.2024 нарахована сума доплати в розмірі 88 912,00 грн. 
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень 21.11.2025 на боржника у виконавчому провадженні ВП №75632852 - ГУПФУ в Житомирській області - накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн, про що прийнято оскаржувану постанову.
Підставою її прийняття зазначено, що Боржником станом на день винесення постанови про накладання штрафу, рішення суду не виконується без поважних причин.
Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений ч. 2 та ч. 3 ст.14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно, виходячи з предмету спірних правовідносин, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України “Про виконавче провадження” (далі - Закон №1404).

Порядок виконання рішень суду, за якими боржник повинен вчинити певні дії, встановлений ст.63 Закон №1404. Зокрема, частини 2 і 3 ст.63 Закону №1404 визначають, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідальність за невиконання рішення суду, зокрема умови, підстави та розмір застосування штрафних санкцій встановлені в ст. 75 Закону №1404.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Така відповідальність настає за умови, якщо судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд приймає до уваги доводи Позивача, що виконання судового рішення в повному обсязі, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.
Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788 виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.
Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.
Таким чином, виплати пенсій здійснюються територіальними управліннями Пенсійного фонду України області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Тобто, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління Пенсійного фонду не має.
Окрім того слід акцентувати увагу, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
За такого правового регулювання суд доходить висновку, що негативні наслідки для боржника за невиконання рішення суду наступають лише у випадку, якщо це пов`язано з неповажними причин, а відтак державний виконавець, на час прийняття рішення про накладення штрафу, має встановити такий факт.
До аналогічних висновків неодноразово доходив Верховний Суд при вирішенні подібних судових спорів.
Так, в постанові від 31.03.2021 у справі №360/3573/20 Верховний Суд зауважив, що поважними, в розумінні норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі №560/594/20 вказав, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.
Також суд враховує, що Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10.2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 зазначав, що невиконання пенсійним органом судового рішення, в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 21.11.2025 ВП № 75632852 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з цим позовом до адміністративного суду зумовлене незгодою із рішенням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) за захистом своїх порушених прав та інтересів як сторона виконавчого провадження, а не як суб`єкт владних повноважень при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.
Тобто у цьому спорі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діє не як суб`єкт владних повноважень, а як орган Пенсійного фонду України до суб`єкта владних повноважень Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) щодо оскарження постанови старшого державного виконавця цього відділу, винесеної в рамках виконавчого провадження, будучи його стороною, в межах наданих пунктом 1 частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на викладене суд проходить до висновку про застосування положень частини 1 статті 139 КАС України та стягнення з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №815/4246/17.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ЄДРПОУ: 13559341) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (майдан Соборний, 1, м. Житомир, Житомирська область, 10014, ЄДРПОУ: 45798761) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 21.11.2025 ВП № 75632852 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк

30.01.26