КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №357/15085/25 Головуючий у І інстанції - Дубановська І.Д.
апеляційне провадження №33/824/5772/2025  Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 грудня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Олійника Олега Олександровича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Олійника Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянку України,
яка проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та до якої застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн,-

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №857615 від 29 січня 2025 року, мати ОСОБА_1 відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що 31 серпня 2025 року близько 22 год 00 хв остання перебуваючи в м. Біла Церква, проспект Незалежності, 63, яка була учасником події та не попередила і не вжила будь-яких заходів спрямованих щодо припинення правопорушення щодо тварини, а також здійснювала відеозйомку на мобільний телефон, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Не погоджуючись із зазначеною вище постановою Олійник О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що у матеріалах справи відсутні докази, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що їй інкримінується. 
Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення не є достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як матір неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини. У фабулі протоколу не відображено усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Всупереч вимогам ст. 184, 256 КУпАП у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законом обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вважає, що жодних об`єктивних даних, щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків не встановлено. А зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення. Саме по собі посилання на норми СК України не є достатньою підставою для кваліфікації діянь або бездіяльності як правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не зазначено яке саме адміністративне правопорушення вчинила її неповнолітня донька. В протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення.
Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про виклик її до суду, як особа, що притягається до адміністративної відповідальності, а також з тієї підстави, що вона не отримувала копію оскаржуваної постанови, що підтверджується відомостями матеріалів справи.
Про наявність постанови ОСОБА_1 дізналась з усного повідомлення працівників суду, після чого, 07 листопада 2025 року, подала до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, та лише 07 листопада 2025 року ознайомилась з оскаржуваною постановою
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Олійник О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Олійник О.О. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що дії ОСОБА_2 є адміністративним правопорушенням, а відтак її матір - ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.
З такими висновками районного суду апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.
Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Частиною 3 ст. 184 КУпАП визначено, що вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено в ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №857615, де ОСОБА_1 вказала про те, що «з протоколом згодна», підтверджуються також наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: рапортом поліцейського від 04 вересня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , опитаної в присутності матері ОСОБА_1 , від 05 вересня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , опитаного в присутності опікуна ОСОБА_4 , від 05 вересня 2025 року, роздруківкою допису публікації адміністративного правопорушення в соціальній мережі, диском із відеозаписом, згідно якого, зокрема, установлені обставини викладені у суті протоколу.
Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 , як мати неповнолітньої ОСОБА_2 , ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення виховання, нагляду та контролю за поведінкою своєї доньки, що призвело до вчинення останньою адміністративного правопорушення у віці 15 років, а саме будучи учасником події, не попередила і не вжила будь-яких заходів спрямованих щодо припинення правопорушення, щодо тварини, здійснювала відеозйомку на мобільний телефон, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Доводи сторони захисту про те, що в протоколі не зазначено яке саме адміністративне правопорушення вчинила неповнолітня ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки формальне не зазначення конкретної статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за дії неповнолітньої, не спростовує встановленого судом факту вчинення ОСОБА_2 дій, що містять ознаки адміністративного правопорушення у сфері захисту тварин.
Матеріалами справи встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер дій щодо тварини, не вжила заходів для їх припинення та здійснювала відеофіксацію події, що містить ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 89 КУпАП. Вказані обставини свідчать про неналежне виконання ОСОБА_1 , як матір`ю, своїх обов`язків щодо виховання дитини, а тому склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 184 КУпАП, є доведеним.
Відтак, інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. 
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання Олійника Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити Олійнику Олегу Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу Олійника Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько