Справа № 180/2019/25
2/195/56/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
(ЗАОЧНЕ)
15.01.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – Кондус Л.А., при секретарі – Дєєвої Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружину до досягнення дитиною трьох років, 
В С Т А Н О В И В :
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2025 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №35. 
До реєстрації шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, він ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний , духовний розвиток. 
Позивачка також зазначає, що відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 
На даний час вона доглядає за дитиною до трьох років. 
Враховуючи той факт, що на утримання відповідача більше дітей немає, позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти як на утримання неповнолітньої дитини, так і на її утримання у вказаному розмірі. 
Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. 
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України  фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 16.04.2025, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7). 
Сторони у справі мають дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом складеним робітниками КП «Комунальник» ММР» на предмет перевірки проживання дитини від 30.09.2025 (а.с.9). 
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є сторони у справі (а.с.8). 
Відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно цього не робить.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 
Суд вважає, що такий рівень позивачка не зможе забезпечити, тому батько, який є працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.  
Згідно ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а «розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини». 
Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач працездатний, має можливість надавати позивачці як дружині матеріальну допомогу, проте у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивачки як дружини не здійснює, відповідач зобов`язаний утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача також аліменти на утримання позивачки до досягнення їх сином трирічного віку. 
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи 
Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 
Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред`явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 30.09.2025 року. 
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 274, 280-284, 430 ЦПК України, суд – 
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружину до досягнення дитиною трьох років -  задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 30.09.2025 р. і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. 
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, починаючи стягнення з 30.09.2025 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) МФО 899998), код банку отримувача: МФО899998, номер рахунку (IBAN № UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.).  
Відомості про сторони: 
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач:   ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	  	Л. А. Кондус