Справа №278/410/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026065610000001 від 05.01.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бахматівці Хмельницького району Хмельницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у серпні місяці 2025 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, надіслала через месенджер «Телеграм» невстановленій дізнанням особі зображення власної фотокартки у цифровому вигляді, документи з її персональними даними та зразок підпису для подальшого виготовлення підробленого посвідчення водія на власне ім?я для підтвердження права керування транспортними засобами категорії «В».
У подальшому, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в перших числах вересня місяця 2026 року, ОСОБА_2 забрала посилку з відділення № 28 «Нової Пошти» у м. Житомир від вищевказаної невстановленої дізнанням особи з підробленим посвідченням водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1841 від 02.09.2025 на ім?я « ОСОБА_2 », з метою його подальшого використання.
Крім цього, 05.01.2026 приблизно о 07 год 50 хв, ОСОБА_2 , перебуваючи на 10 км автодороги «Житомир-Чернівці», що у с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1841 від 02.09.2025 на ім?я « ОСОБА_2 » з відмітками про дозвіл на керування транспортними засобами категорій «В», є підробленим, пред`явила вищевказане підроблене посвідчення водія, тим самим використала завідомо підроблений документ для посвідчення своєї особи та підтвердження права керування транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченою та її захисником, що слідує з його заяви, долученої до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акта доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачена та її захисник не проти такого порядку розгляду обвинувального акта, обвинувачена беззаперечно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння. Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акта та виклику учасників кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, та використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, є кримінальними проступками.
Суд враховує особу обвинуваченої, також те, що остання раніше не судима, є військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , за місцем служби та проживання характеризується позитивно, відомості про перебування на обліку у лікаря-психіатра відсутні.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, є щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення. Обставин, що обтяжують їй покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, обставини вчиненого діяння, особу обвинуваченої, відсутність обтяжуючих та наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 достатнім буде покарання, передбачене санкціями статей, а саме:
-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України – у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900,00 гривень;
-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
У силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900,00 гривень.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.
Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Підстав для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2  визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання: 
-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України – у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень;
-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід  ОСОБА_2  не обирати.
Стягнути з обвинуваченої  ОСОБА_2  на користь держави 3565,60 гривень судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2026 у справі №295/192/26 на речові докази, - скасувати.
Речовий доказ, а саме:
-посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1841 від 02.09.2025 на ім?я « ОСОБА_2 » - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя   ОСОБА_1