Справа № 420/35874/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач ) Збройних Сил України Міністерства оборони України, викладеного у листі № 1044/303/1/3435 від 11.10.2025 про відмову позивачу та його дочці ОСОБА_2 у зарахуванні на облік для поліпшення житлових умов та включення в списки на першочерговий облік для поліпшення житлових умов у військовій частин НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку за попереднім місцем служби з 04.07.2014, а також у списках першочерговиків як учасника бойових дій з 24.03.2017;
- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2) Збройних Сил України Міністерства оборони України в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України зарахувати на облік для поліпшення житлових умов та включити в списки на першочерговий облік для поліпшення житлових умов у військовій частин НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку за попереднім місцем служби з 04.07.2014, а також у списках першочерговиків як учасника бойових дій з 24.03.2017 сім`ю у складі 2 осіб - позивача ОСОБА_1 та його дочку ОСОБА_2 . В обгрунтування вимог вказує. Що він 27.12.2018 перебував на службі у військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) Збройнийх Сил України Міністерства України ( АДРЕСА_1 ). У подальшому, проходив службу у військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) з 27.12.2018 по 09.06.2023 ( АДРЕСА_2 ). Вказані військові частини є структурними підрозділами військової частини НОМЕР_3 , у якій діє спільна для всіх військових частин об`єднана житлова комісія (Квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсон ЄДРПОУ 08294952 Міністерства оборони України). З 09.06.2023 проходить службу у військової частини НОМЕР_1 (у АДРЕСА_2 - відповідач). 20.09.2025 року він подав до командування рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов у м. Одеса з сім`єю з 2 осіб (він та його донька ОСОБА_2 ), а також включення у списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій із збереженням попереднього часу перебування на обліку за попереднім місцем служби з 04.07.2014, а також у списках першочерговиків як учасника бойових дій з 24.03.2017 на яке відповідач надав лист про відмову з чим він не погоджується.
Ухвалою від 29.10.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою залучено до участі справі Житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) у якості співвідповідача.
Відповідачем Військової частини НОМЕР_1 надано до суду відзив, в якому він вимоги не визнає з підстав того, що наказом командира частини НОМЕР_1 (по стройовій) №184 від 01.07.2023 року позивача, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 09.06.2023 зараховано до списку особового складу військової частини. 
20.09.2025 року позивачем командиру військової частини НОМЕР_1 та голові житлової комісії військової частини НОМЕР_1 подано рапорт про зарахування позивача на облік осіб для поліпшення житлових умов з сім`єю 2 особи (позивач та його донька), тобто рапорт позивачем подано з порушенням 6 місячного строку. Позивачем до позову не надано будь-яких доказів подання рапорту про зарахування на житловий облік протягом 6 місячного строку з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , або доказів які б унеможливлювали подання такого рапорту. Також позивач з моменту переводу його для подальшого проходження військової служби до теперішнього часу своє місце проживання не задекларував.
Враховуючи зазначені обставини, рішенням засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 яке викладено у п.1 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії №59 від 10 жовтня 2025 року відмовлено позивачу у зарахуванні на облік для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку, оскільки була порушена процедура знаття з обліку у військовій частині НОМЕР_4 та постановки на облік у військовій частині НОМЕР_1 . Рішення житлової комісії затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 №369-аг від 23.11.2025 року.
Позивач надав до суду відповідь на відзив.
Відповідач Житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 не скористалась правом на подачу відзиву.
Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивач є учасником бойових дії згідно посвідчення серії НОМЕР_6 від 10.02.2017р. та проходить військову службу у Збройних Силах України.
З 26.06.2014 року по 27.12.2018 позивач перебував на службі у військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) ЗСУ Міністерства України ( АДРЕСА_1 ), з 27.12.2018 по 09.06.2023 у військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) АДРЕСА_2 ). Вказані військові частини є структурними підрозділами військової частини НОМЕР_3 , у якій діє спільна для всіх військових частин об`єднана житлова комісія (Квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсон ЄДРПОУ 08294952 Міністерства оборони України). 
Також позивач має доньку- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований як тимчасово переміщена особа за адресою АДРЕСА_4 . Донька проживає разом із ним та колишньою дружиною без реєстрації місця проживання, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 30.10.2025 року. 
З 09.06.2023 позивач проходив службу у військової частини НОМЕР_1 (у АДРЕСА_2 ). 
В період з 04.07.2014 року по 01.09.2025 року позивач перебував на квартирному обліку за попереднім місцем служби у в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_2 , а також у списках першочерговиків як учасник бойових дій з 24.03.2017 року по 01.09.2025 року.
20.09.2025 року позивач подав до командування в/ч НОМЕР_1 рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов у м. Одеса з сім`єю з 2 осіб (він та його донька ОСОБА_2 ), а також включення у списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій із збереженням попереднього часу перебування на обліку за попереднім місцем служби з 04.07.2014, а також у списках першочерговиків як учасника бойових дій з 24.03.2017.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2025 року оформлене протоколом засідання житлової комісії №59 від 10.10.2025 року, позивачу відмовлену у зарахуванні на облік для поліпшення житлових умов, про що позивача повідомлено листом вих.№1044/303/1/3435 від 11.10.2025 року за підписом голови житлової комісії та секретаря.
Підставою для відмови у листі вказано : не дотримання абз.5 п.9 Розділу VI Наказу Міністерства оборони №308 від 31.07.2018 року -надані шість місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби закінчились 09.12.2023 року до вступу Наказу міністерства оборони №404 від 19.06.2024 року. та постановки на облік внутрішньо переміщених осіб 03.07.2025 року через 25 місяців з дати останньої зміни місця несення служби тоді як рапорт поданий 20.09.2025 року через 27 місяців з дати останньої 
Вказане рішення житлової комісії затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2025 №369-аг про що зазначено у відзиві в/ч НОМЕР_1 та не заперечується сторонами справи.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням житлової комісії та вважаючи його прийнятим за відсутності законодавчо визначених підстав, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Джерела права та висновки суду.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 47 Конституції України держава бере на себе обов`язки надавати безоплатно житло громадянам, які потребують соціального захисту. Щодо інших категорій громадян обов`язок держави полягає у створенні умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Частинами першою та другою статті 9 Житлового кодексу України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статей 121-122 Житлового кодексу України порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Відповідно до абзацу першого пункту 1статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1статті 12 цього Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 затверджена Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями на підставі положень якого позивача було прийнято на облік для поліпшення житлових умов в 2014 році у в/ч НОМЕР_2 (житловій комісії в/ НОМЕР_7 КЕВ АДРЕСА_2 ).
Наказ Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі - Інструкція № 380).
Суд вважає помилковим, зазначення позивачем що через те, що його поставлено на квартирний облік з 04.07.2014 у військовій частині НОМЕР_4 АДРЕСА_2 , а також у списки першочерговиків як участник бойових дій з 24.03.2017, то на правовідносини щодо квартирного обліку поширюються саме наказ Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», так як даний наказ втратив силу з дня набрання чинності Наказу №380, а тому не може розповсюджуватися на правовідносини які винили після його скасування.
Також, відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та
Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Згідно п. 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспентрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.
Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-
експлуатаційних органах.
Пункт 23 Порядку №1081 визначає, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника) до рапорту додаються: довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги. Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян. 
Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім' ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті. 
Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).
З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 року затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).
Інструкція № 380 визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно до п. 1 розділу VI Інструкції № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 380 визначено що, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії.
Основною формою роботи житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є засідання (збори). Засідання (збори) є правочинними, якщо на них присутні більше ніж 2/3 членів комісії. Рішення приймається відкритим голосуванням за умови 50 % загальної кількості членів житлової комісії плюс 1 голос, (п. 4 Розділу II Інструкції № 380).
З системного аналізу наведених норм вбачається, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Згідно п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP визначено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил).
Аналізуючи зміст п. 15 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP» можливо дійти до висновку, що даним пунктом передбачено наявність реєстрації місця проживання у певному населеному пункті саме при постановленні громадян на облік осіб, потребуючих поліпшення житлових умов. Оскільки, позивач вже взятий на відповідний облік, отже, ним для цього дотримано всіх встановлених вимог.
Враховуючи положення п. 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, суд вважає, що датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини НОМЕР_3 - з 04.07.2014, а як учасник бойових дій-з 24.03.2017.
Верховний Суд у постанові від 06 червня 2022 року по справі № 682/193/20, погодився з позицією судів першої та другої інстанції, що відповідно до вимог пункту 26 Порядку № 1081 затвердженого на виконання статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
Згідно абзацу 4 пункту 3 розділу VI Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 особи, які перебували на обліку для забезпечення їх житлом за рахунок Міноборони та призвані на військову службу під час мобілізації, у разі переміщення по службі до інших гарнізонів після укладання ними відповідного контракту мають право бути зараховані на відповідний облік за новим місцем військової служби. У такому випадку облікова справа направляється військовою частиною до нового місця служби, після демобілізації (закінчення строку контракту) за їх рапортом зараховуються на облік, де вони перебували до призову, зі збереженням часу перебування на обліку та часу отримання пільги на отримання житла (за наявності), облікова справа на підставі рапорту військовослужбовця направляється до відповідної житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії).
Згідно п.4-6 розділу VI Інструкції №380 для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини.
До рапорту додаються документи, передбачені Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок забезпечення житловими приміщеннями), а також витяг з послужного списку військовослужбовця.
Зазначені документи направляються командиром до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) для прийняття рішення про зарахування на облік.
Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) у разі необхідності має право запитувати через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян інші документи.
Вимагати від військовослужбовців та членів їх сімей інших, не передбачених законодавством, документів забороняється.
Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) протягом п`яти робочих днів після реєстрації рапорту військовослужбовця проводить перевірку житлових умов військовослужбовця та членів його сім`ї.
За результатами перевірки житлових умов військовослужбовця складається довідка про перевірку житлових умов (додаток 11).
Після проведення перевірки житлових умов військовослужбовця житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на найближчому засіданні, але не пізніше ніж через місяць з дати реєстрації відповідного рапорту військовослужбовця, розглядає питання щодо зарахування військовослужбовця на облік.
На засіданні житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) має право бути присутнім військовослужбовець та члени його сім`ї, щодо яких приймається рішення.
За результатами розгляду житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік або відмовляє у зарахуванні на облік із зазначенням обґрунтування такої відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Позивач надав разом із рапортом до відповідача Довідку КЕВ м.Херсон №59/702 від 02.09.2025 року, у примітках яких зазначено, що (…)майор ОСОБА_1 не був знятий з квартирного обліку в об ’єднаній жит ловій комісії (ОЖК) в/ч НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) при переміщенні його до нового місця служби в в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з 30.07.2023 до 01.09.2025 та за наслідками цього він не мав можливості своєчасно бути зарахованим на облік в ОЖК в/ч НОМЕР_8 з урахуванням попереднього часу пе ребування на обліку в в/ч НОМЕР_3 . Це відбулося за незалежними від дій заявника об`єктивними обставинами, а саме за обставинами: 1) воєнного стану; 2) в зв`язку з безпосередньою уча стю в/ч: НОМЕР_4 та НОМЕР_3 в бойових діях з 24.02.2022 по т.ч. поза пунктів постійної дисло кації в АДРЕСА_2 та в АДРЕСА_2 ); 3) в зв`язку з неможливістю ОЖК в/ч НОМЕР_3 - на лежно виконувати завдання квартирного обліку за пунктами тимчасової дислокації, поза зони відповідальності КЕВ м. Херсон (підстава: листи «Про неможливість проведення що річної перереєстрації за підсумками 2023, 2024 років» (вих. в/ч НОМЕР_3 № 372/211187 від 27.12.2023 (вх. КЕВ м. Херсона Ns 1210 від 29.12.2023), витяг з протоколу ОЖК в/ч НОМЕР_3 №2/204 від 01.09.2025)(..).
Згідно абз. 5 пункту 9 розділу VI Інструкції №380 (в редакції станом на час розгляду рапорту позивача ) військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається. В умовах правового режиму воєнного стану вимоги першого речення цього абзацу не застосовуються. 
Вищенаведене вказує, що під час воєнного стану вимога подачи рапорту про зарахування на облік протягом 6-ти місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не застосовується.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на цей час.
Відповідно до приписів пункту 1 статті 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» (далі Закон № 2115-ІХ) (набув чинності 07.03.2022 року) фізичні особи, фізичні особи підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
З налізу наведених норм законодавства суд доходить висновку, що на час подачі позивачем рапорту та його розгляду відповідачем були відсутні вимоги щодо подачі рапорту протягом 6-ти місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби та реєстрації місця проживання, також Закон №2115 зупинив обов`язковість фізичними особами дотримання вимог щодо подачі будь яких документів подача яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі до скасування воєнного стану, що безпідставно не враховано відповідачем, а тому оскаржуване рішення оформлене п.1 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_9 №59 від 10 жовтня 2025 року є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincovd and Pine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashi v. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia), щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Вирішуючи спір, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Також відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі викладеного суд, використовуючи власну компетенцію по здійсненню правосуддя відповідно до наданих Конституцією та законами України повноважень, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 жовтня 2025 року щодо відмови у прийнятті на облік осіб які потребують поліпшення житлових умов щодо ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_2 оформлене протоколом №59; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №369-аг від 23.11.2025 року в частині затвердження рішення житлової комісії від 10.10.2025 року щодо ОСОБА_1 ; зобов`язати житлову комісії військової частини НОМЕР_1 зарахувати на облік для поліпшення житлових умов та включити в списки на першочерговий облік для поліпшення житлових умов у військовій частин НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку за попереднім місцем служби з 04.07.2014, а також у списках першочерговиків як учасника бойових дій з 24.03.2017 сім`ю у складі 2 осіб - позивача ОСОБА_1 та його доньку ОСОБА_2 .
З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору то відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 9, 243-246, 263 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 жовтня 2025 року щодо відмови у прийнятті на облік осіб які потребують поліпшення житлових умов щодо ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_2 оформлене протоколом №59.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №369-аг від 23.11.2025 року в частині затвердження рішення житлової комісії від 10.10.2025 року щодо ОСОБА_1 .
Зобов`язати житлову комісії військової частини НОМЕР_1 зарахувати сім`ю у складі 2 осіб - ОСОБА_1 та його доньку ОСОБА_2 2018р.н. на облік для поліпшення житлових умов та включити в списки на першочерговий облік для поліпшення житлових умов у військовій частин НОМЕР_1 зі збереженням попереднього часу перебування на обліку за попереднім місцем служби з 04.07.2014, а також у списках першочерговиків як учасника бойових дій з 24.03.2017р. 
Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) рнокпп НОМЕР_10 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_11 .
Суддя Е.А.Іванов