Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

4 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

потерпілого ОСОБА_1 ,
представника потерпілого Пустового Б.В.,
захисника Богуна В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого Пустового Б.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 року щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогозів Бориспільського району Київської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2025 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 5 січня 2025 року близько 16 години 55 хвилин він, керуючи автомобілем "Ford Mondeo" д/н НОМЕР_2 на вул. Набережно-Рибальській в м. Києві, всупереч вимогам п.10.4 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, здійснив поворот з другої смуги, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Toyota Highlander" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався праворуч і виконував поворот праворуч на шляхопровід в напрямку Північного мосту та в подальшому здійснив наїзд на перешкоду (дорожній знак), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.
Суддя взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , світлини, відеозапис з місця ДТП та висновок експерта № 43/25 від 04.03.2025, дійшов висновку, що доказами в справі вина ОСОБА_2 не доведена, пославшись на ст.62 Конституції України, витлумачив усі сумніви на його користь і закрив провадження в справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_1 Пустовий Б.В. просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суддя всупереч положенням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Між тим, викладені в протоколі обставини про порушення ОСОБА_2 вимог ПДР, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, підтверджуються схемою місця ДТП, на якій графічно зображено ділянку дороги, де сталася пригода, характеристики проїзної частини, наявність слідів шин, напрямок руху транспортних засобів та їх кінцеве розташування. Також ці обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом.
Що ж стосується пояснень ОСОБА_2 , то в них невірно вказана дата події, не зазначено, чому перед поворотом праворуч він не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, якщо навіть брати до уваги, що перед зіткненням він рухався в крайній правій смузі. У свою чергу, експерт провів дослідження на підставі неправильних вихідних даних, взяв за основу, що обидва автомобіля рухались в одній - правій смузі, хоча зміст письмових пояснень обох водіїв свідчить про зворотне, і незрозуміло, яким чином встановив належність слідів шин автомобіля "Ford Mondeo" та ширину правої смуги. Звертає увагу, що експерт не має допуску на дослідження відеозапису, що механізм ДТП не встановлений. До того ж, встановивши, що автомобіль "Toyota Highlander" перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 15 км/год., експерт дійшов категоричного висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками у виді ДТП, не обґрунтувавши, яким чином це вплинуло на виникнення ДТП. 
ОСОБА_1 викликався в судове засідання на 04.04.2025, проте з об`єктивних причин не зміг прибути, оскільки перебував у відрядженні. Разом з тим, суддя розглянув справу без його участі, чим не дотримав принципу змагальності сторін. 
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого представник мотивує тим, що ОСОБА_1 участь у розгляді справи не брав і отримав копію постанови електронною поштою 10.04.2025.
До апеляційного суду ОСОБА_2 , який двічі повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і не повідомив про поважні причини неявки. Враховуючи думку захисника та інших учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення, які не заперечували проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_2 , і положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши пояснення представника потерпілого Пустового Б.В. і потерпілого ОСОБА_1 , які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити; пояснення захисника Богуна В.М., який не вбачав підстав для поновлення строку та задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, в тому числі долучені в апеляційному суді, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків. 
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подана 17.04.2025, тобто з пропуском встановленого строку. Разом з тим, ОСОБА_1 участь у розгляді справи не брав, постанова була надіслана на його електронну адресу 10.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.50). Враховуючи ці обставини і те, що апеляційна скарга була подана без невиправданої затримки, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню. 
Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності. 
При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП. 
Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.
Вказуючи, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя взяв за основу долучені захисником пояснення ОСОБА_2 , висновок експерта № 43/25 від 04.03.2025, дані в світлинах та відеозаписі. 
Так, відповідно до пояснень ОСОБА_2 він, керуючи автомобілем "Ford", рухався по Набережному шосе в сторону Північного мосту зі швидкістю близько 50 км/год., щоб повернути в сторону житлового масиву "Троєщина". Перед ДТП їхав у правій смузі відповідно до вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР, в яку перестроївся метрів за 300-400 до повороту. У дзеркало заднього виду бачив, що транспортні засоби знаходяться на безпечній відстані. Заздалегідь ввімкнув покажчик правого повороту та почав знижувати швидкість до 40 км/год. Оскільки біля правого краю дороги на повороті завжди слизько, вирішив повертати ближче до центру перехрестя. Коли почав повертати, автомобіль "Toyota Highlander" під керуванням ОСОБА_1 вдарив його автомобіль у правий бік. Від цього ковзного удару його автомобіль відкинуло ліворуч в напрямку Оболоні в межах першої правої смуги по напрямку гальмівного шляху, позначеного на схемі ДТП. Після цього автомобіль "Toyota" з великою швидкістю, гальмуючи юзом, виїхав на тротуар, збив дорожній знак і зупинився. Цей автомобіль рухався швидше і не збирався повертати праворуч. 
Як вказав суд у постанові, світлини з місця ДТП та відеозапис, на якому зафіксовано рух автомобілів до ДТП, повністю підтверджують пояснення ОСОБА_2 .
Згідно з висновком експерта № 43/25 від 04.03.2025 у відеозаписі, який знаходиться на носії інформації, в момент часу 17:00:09 перед зіткненням зображений автомобіль "Toyota Highlander", який рухався з середньою швидкістю 65 км/год. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля "Toyota Highlander" ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.4 ПДР. Перед зіткненням та під час зіткнення з автомобілем "Toyota" автомобіль "Ford" рухався в правій смузі руху. В даній дорожній обстановці водій автомобіля "Ford" ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР. В даній дорожній обстановці водій автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 13.1, 33.5.16 (дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах") ПДР. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.12.4, 13.1, 33.5.16 (дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах") ПДР і з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем "Ford". В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля "Ford" ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР не вбачається. Технічною причиною даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 вимогам п.п.12.4, 13.1, 33.5.16 (дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах") ПДР.
Однак поза увагою суду залишилися пояснення потерпілого ОСОБА_1 , відповідно до яких він, керуючи автомобілем "Toyota", рухався по вул. Набережно-Рибальській в напрямку Північного мосту. Перед поворотом праворуч зайняв крайню праву смугу, швидкість руху була приблизно 40 км/год. Доїжджаючи до повороту праворуч, відчув удар у ліву сторону автомобіля, який після цього став некерованим і його відкинуло на тротуар. 
Цим поясненням суд взагалі ніякої оцінки не дав. 
Схемою місця ДТП, яка містить дані про ділянку дороги, де сталася пригода, місце зіткнення автомобілів зі слів обох водіїв, а також відомості про характер і локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, їх кінцеве розташування, вбачається, що зіткнення сталося в крайній правій смузі вул. Набережно-Рибальської в районі повороту на Північний міст. 
В суді апеляційної інстанції за клопотанням представника потерпілого було долучено висновок експерта № ВЕД-26/25 від 25.06.2025, згідно з яким в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР. Крім того, за умови, що швидкість руху автомобіля "Toyota" перед пригодою перевищувала 50 км/год. (відповідно до висновку експерта № 43/25 від 04.03.2025), дії водія ОСОБА_1 також доцільно регламентувати відносно вимог п.12.9 "б" ПДР (з урахуванням вимог п.12.4 ПДР). В свою чергу, в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Ford" ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР. За умов та обставин виникнення даної пригоди водій автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 , як за умови руху автомобіля з допустимою на даній ділянці дороги швидкістю руху, так і за умови його руху з встановленою у висновку експерта № 43/25 від 04.03.2025 швидкістю, не мав технічної можливості шляхом застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля "Ford" і тим самим уникнути виникнення даної пригоди. За умов та обставин виникнення даної пригоди немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.3 ПДР та (або) п.12.9 "б" ПДР (з урахуванням вимог п.12.4 ПДР), які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Регламентувати та відповідно оцінювати дії водія автомобіля "Toyota" ОСОБА_1 відносно вимог п.13.1 ПДР та дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах" недоцільно з причин, наведених в дослідницькій частині. В свою чергу, враховуючи факт контактування автомобілів "Ford" і "Toyota", а також характеристики виникнення пригоди, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів справи (з урахуванням характеристик розташування автомобіля "Ford" на момент контактування транспортних засобів та відповідно момент початку маневрування праворуч), що були встановлені в межах даного дослідження, та характеристик руху даного автомобіля перед пригодою, які наведені в технічно спроможній версії розвитку пригоди, дії водія автомобіля "Ford" ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. 
Оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.
Дані про порушення ОСОБА_2 вказаних у протоколі вимог ПДР повністю підтверджуються поясненнями потерпілого, даними у схемі місця ДТП, висновку експерта № ВЕД-26/25 від 25.06.2025, в тому числі поясненнями самого ОСОБА_2 , який не заперечував, що виконував поворот праворуч з правої смуги, але не з крайнього правого положення. 
Варто звернути увагу, що ОСОБА_2 під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення вказував, що здійснював поворот праворуч, рухаючись у правій смузі ближче до лівого краю, зіткнення сталося в момент його заїзду на підйом до мосту, коли його автомобіль ззаду вдарив автомобіль "Toyota", який рухався з великою швидкістю і намагався випередити його (обігнати) праворуч. 
Оскільки ці пояснення в частині місця зіткнення та місця, яким контактував у момент зіткнення автомобіль "Ford", вочевидь не узгоджувались з даним в схемі місця ДТП, на якій позначено місце зіткнення в крайній правій смузі і наявні дані про пошкодження передньої правої частини автомобіля "Ford", ОСОБА_2 в подальшому дещо змінив свою версію розвитку подій. 
З дослідницької частини висновку експерта № ВЕД-26/25 від 25.06.2025 вбачається, що експерт проаналізував деформацію на транспортних засобах, їх місця розташування та конфігурацію, виходячи з опису пошкоджень, зафіксованих на звороті схеми місця ДТП, і дійшов висновку що мало місце попутно-кутове контактування між передньою лівою кутовою частиною автомобіля "Toyota" та правою боковою частиною автомобіля "Ford", що з огляду на сліди зсуву колеса автомобіля "Ford" давало підстави для висновку, що цей автомобіль на момент контактування повинен був рухатись принаймні одночасно в двох смугах руху, і не узгоджується з поясненнями ОСОБА_2 в тій частині, що він виконував поворот з правої смуги. З цих же підстав пояснення ОСОБА_1 про маневрування автомобіля "Ford" праворуч не з крайньої правої смуги експерт визнав такими, що не містять протиріч з встановленим механізмом розвитку пригоди. 
Що ж стосується відеозапису, то з нього неможливо встановити, в якій смузі рухався автомобіль "Ford", однак у будь-якому разі він рухався лівіше автомобіля "Toyota" і почав зміщуватись праворуч, коли останній знаходився правіше від нього в безпосередній близькості. 
І ці докази беззаперечно доводять, що перед поворотом праворуч ОСОБА_2 завчасно не зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, чим порушив вимоги п.10.4 ПДР. 
Таким чином апеляційним судом встановлено, що 5 січня 2025 року близько 16 години 55 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Ford Mondeo" д/н НОМЕР_2 на вул. Набережно-Рибальській в м. Києві, всупереч вимогам п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, здійснив поворот з другої смуги, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Toyota Highlander" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався праворуч і виконував поворот праворуч на шляхопровід в напрямку Північного мосту та в подальшому здійснив наїзд на перешкоду (дорожній знак), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.
Отже, ОСОБА_2 є винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі представник потерпілого.
Згідно зі ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. 
Правопорушення ОСОБА_2 вчинено 5 січня 2025 року, і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився строк накладення стягнення.
А тому у зв`язку з неправильним застосуванням суддею місцевого суду норм матеріального права постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст.38 цього Кодексу.
З огляду на апеляційні вимоги представника потерпілого і те, що ст.284 КУпАП не передбачає такого виду постанови, як про визнання винуватим, апеляційна скарга задовольняється частково. Водночас, висновки про винуватість особи, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до вимог ст.280 КУпАП, містяться у мотивувальній частині цієї постанови. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_1 - Пустовому Богдану Вікторовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу представника потерпілого Пустового Богдана Вікторовича задовольнити частково.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо  ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо  ОСОБА_2 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 

апеляційного суду Т.М. Тютюн