Справа № 465/7982/24 
Провадження 2/465/1776/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
09.02.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого - судді Дзеньдзюри С.М.,
за участі секретаря судового засідання Балаболки В.В.,
відповідачки ОСОБА_1 ,
представника відповідачки, адвоката Осташевського А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -
ВСТАНОВИВ:
Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплопостачання. В обгрунтування позову зазначає, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України « Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також відповідними постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевого самоврядування. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є постачальною організацією суб?єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. У відповідності до п.4 ст 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об?єктів усіх форм власності визначено суб?єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), тобто Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Відповідно до ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України.
Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору приєднання ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014 р. відповідає вимогам ст.634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між : Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові для населення згідно норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Споживачем (власником/співвласником/балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках).
Із текстом даного Договору Приєднання можна ознайомиться на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго», якій разом з усіма чинними додатками та тарифом був опублікований в засобах масової інформації,зокрема у газеті «Високий Замок» від 01.07.2014 р.№92 (5156).
Крім цього відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.
Відповідно до п.1.1 Договору приєднання предметом договору є те, що Виконавець зобов?язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води(якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання Виконавця) а Споживач зобов?язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах , що передбачені цим Договором приєднання.
В порядку ч.3 ст. 96 ЦПК України, ЛМКП «Львівтеплоенерго» звертається до суду про стягнення заборгованості за послуги центрального опалення та послуги централізованого постачання гарячої води.Згідно довідки Ф- 2 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають відповідачі, відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачу для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання був відкритийособовий рахунок.
Згідно п.1 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредиторапевну дію (передати майно,виконати роботи,надати послуги,оплатити гроші тощо)або утриматися від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України,де зокрема в ч.1 зазначено,що цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб,що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,але за аналогією породжують цивільні права таобов`язки.
Норми цивільного права поширюються на всі види зобов?язальних відносин.
Між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: Позивач надав послуги Відповідачам, останні такими послугами користувалися,але оплату проводили нерегулярно, чим порушували ч.1 п.18 Постанови КМ України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005р. а також п.3.1 Договору приєднання,де прямо вказано,що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься Споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Таким чином,всупереч ч.1 п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р. а також п.3.1Договору приєднання боржники не виконали свого зобов?язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов?язані оплатити суму боргу.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін йоговиконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на 01.09.2018 р за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2015 року до 01.09.2018 року у Відповідачів перед МКП „Львівтеплоенерго" рахується заборгованість в сумі 10700,04 грн., яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення, а також 3% річних 238,19 грн, інфляційні витрати 490,78 витрати на оплату судового збору 2227,00 грн. (відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021р). Таким чином,неправомірні дії Відповідачів призвели до порушення майнових правтазаконних інтересів позивача. Через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачами за надані послуги,Позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну оплату податків,внесків до пенсійного фонду, також має заборгованість перед іншимипідприємствами. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 10700,04грн., а також 3% річних 238,19 грн., інфляційні витрати 490,78 грн., та витрати з оплати судового збору цивільної справи в сумі 3028,00грн.
Відповідачкою ОСОБА_1 разом з її представником Осташевським А.М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вони вказали, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є безпідставним у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст.ст. 19, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№ 1875-IV від 24.06.2004 (надалі також - Закон), який діяв на час спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, виконавець зобов?язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
У відповідності до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Договір про надання послуг між відповідачкою ОСОБА_1 та ЛМКП «Львівтеплоенерго» ніколи не укладався.
Щодо незаконності розрахунків ЛМКП «Львівтеплоенерго», то стаття 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від24.06.2004 зазначає, що:
Частина 1 - Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частина 2 - Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Частина 5 - У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми,яка належить до сплати за надану послугу.
Частина 6 - У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.
ІI. 20 Правил передбачає, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.
Будь-які платіжні документи, в яких би вказувалася зазначена інформація щодо поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань, відповідачу не надавалися.
3 долученого до заяви для суду Договору Приєднання вбачається що послуга надається за двоставковим тарифом на послугу з централізованого опалення. Умовно-змінна частина тарифу для будинків обладнаних будинковими та квартирними приладами обліку становить - 572,00 грв/Гкал; умовно-змінна частина тарифу для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку - 12,52 гр; умовно-постійна частина тарифу -21927,14 грв/Гкал/год.
У місті Львів застосовується двоставковий тариф на опалення.
У розрахунку для суду за надану послугу з централізованого опалення в період01.07.2014 - 24.09.2018 року в графі - тариф за м, фігурують незрозуміло звідки взяті цифри.Для розрахунку тарифу при наявності будинкового приладу обліку (про що зазначає позивач в Розрахунку) нарахування проводяться виключно за показами лічильника, за його відсутності за нормативами. Відповідно, для проведення розрахунку повинна міститисяінформація поточних і попередніх показань засобів обліку, яка відсутня. Долучені позивачем до позовної заяви примірники "інформації по об?єкту" теж не містять поточні та попередні покази "будинкового лічильника".
Відповідно позивачем не надано документального підтвердження нарахувань згідно з встановленими показниками засобу обліку, як цього вимагає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та п. 20 Правил, а відтак, такі нарахування є недостовірними та незаконними.
Окрім цього у Договорі, доданому до заяви позивачем, в п.п.1.4 частини 1(Характеристика засобів обліку води і теплової енергії), відсутня будь яка інформація щодо засобів обліку. Відповідно встановити, який наявний засіб обліку, де він облаштований та що саме він обліковує, неможливо.
За твердженням позивача в будинку по АДРЕСА_2 , встановлено засіб обліку. Попри обстеження всього будинку відповідач ОСОБА_1 такого засобі обліку не виявила, тому для з?ясування цього звернулася до ЛМКП «Львівтеплоенерго». На її звернення надана відповідь від 23.04.2018р. в.н. 3-226/02-237, в якій зазначено що житловий будинок по АДРЕСА_2 , обліковується «загальнобудинковим лічильником», який встановлено в приміщенні котельні. Вказаний лічильник обліковує житлові будинки АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 . Розподіл кількості теплової енергії спожитої на потреби опалення будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 проводиться пропорційно максимальному навантаженню на опалення кожного із вказаних будинків.
Розрахунок за даними декількох будинків є незаконним та порушує вимоги прозоростіі точності.
П. 12 Правил № 630 передбачає, що у разі встановлення будинкових засобів облікутеплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об?єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.
П. 21 Правил № 630 передбачає, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об?єму) квартири (будинку садибного типу).
В порушення прямих норм законодавства ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводило розрахунок спожитої теплової енергії не відповідно до поточних та попередніх показів засобу обліку як вимагає законодавство, а незрозумілим методом. (Відповідь ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 30.06.2017р.)
Відтак, це ще раз свідчить про те, що надані позивачем розрахунки незаконні та неможуть застосовуватися при нарахуванні плати за теплоенергію.
Пункт 15 Правил № 630 конкретизує місце розташування приладу обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку: засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці, іншого місця розташування будинкового приладу обліку теплової енергії вказані правила та законодавство не передбачає. 
ЛМКП «Львівтеплоенерго» не дотрималося вказаної норми щодо місця розташування приладу обліку.
Наданий позивачем Акт встановлення лічильника в котельні від 03.07.2015 року та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, власником якого зазначено ЛМКП «Львівтеплоенерго» засвідчує, що даний засіб застосовується для внутрішнього користування підприємством в приміщенні котельні. Стороною підписання та членом комісії є представники ЛКП «Навкопо базару», в Акті Споживачем виступає теж ЛКП «Навколо базару». На Споживача покладено обов?язок вести облік, покази теплового лічильника в повному обсязі й шоденно заносити в журнал, недопускати втрат теплоносія. З експлуатаційним персоналом Споживача проведено інструктаж щодо порядку зняття показів приладу обліку та передавання звіту теплопостачальній організації.
Дана конструкція взаємовідносин прописана в Законі "Про житлово-комунальні послуги в редакції від 18.11.2012. Зокрема п. 2 ст. 29 цього Закону передбачено, що у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово - комунальних послуг з іншим виконавцем.
У відповідності до п. 3 ст. 29 Закону "Про житлово-комунальні послуги" в редакції від 26.04.2014 - договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячоїводи,послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг, встановлюються нові вимоги щодо надання та обліку послуги з теплопостачання. Тому облік послуги теплопостачання можливий лише за встановлення приладу обліку на вводах у багатоквартирний будинок. З цього приводу відповідач ОСОБА_1 звернулася до ЛКП «Навколо Базару» для отримання інформації щодо місця встановлення будинкового приладу обліку теплопостачання, наявності журналу обліку теплової енергії, записів показів приладу обліку за опалювальний період. Згідно відповіді № 26 від 24.07.17 р. ЛКП "Навколо базару" не є споживачем теплової енергії та не є стороною договірних відносин між теплопостачальною організацією та власниками квартир. Представники ЛКП не залучаються до виконання зняття показників приладів обліку споживання теплової енергії житлових будинків. Відповідно до Правил № 630 покази знімаються представником теплопостачальної організації та представника власника квартир один раз на місяць. Повідомляє, такого доступу до приміщення котельні ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надавало мотивуючи тим що приміщення є виробничим об?єктом зобмеженим доступом.
Співвласники житлового будинку по АДРЕСА_2 ніколи не уповноважували та не доручали ЛКП "Навколо базару" встановлювати будь які засоби обліку в приміщенні котельні.
Позивач вважає договір укладеним з 01.07.2014 р. В порушення норм чинного на цей момент Закону "Про житлово-комунальні послуги" від 26.04.2014 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» продовжило облік теплопостачання непередбаченим законом способом.
Тому нарахування здійснені позивачем не можуть вважатися законними й облік повинен вестися за нормами споживання відповідно до встановлених тарифів за метр квадратний опалювальної площі приміщення.
Будівля котельні розташована на території будівлі абонентського обслуговування ЛМКП «Львівеплоенерго» та ніякого відношення до житлового будинку АДРЕСА_2 не має (план розташування котельні).
Щодо порушення прав споживача, то в п.п. 2 п. 4.3 Договору приєднання, наданому позивачем зазначено, що Виконавець має право вносити зміни у цей Договір приєднання, шляхом публікації таких змін у друкованих засобах масової інформації, мережі інтернет, а якщо такі зміни впливають на порядок нарахування за послуги, оплати за послуги, тарифи за послуги - із повідомленнямспоживача.
Жодного разу відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена ніяким з доступних способів про такі факти, які зазначені в цьому пункті.
ЛМКП «Львівтеплоенерго» ніколи не повідомляло відповідача про встановлення лічильника обліку теплоенергії, методику розподілу, зміну тарифів або порядок обліку.
Усі ці зміни повинні були бути погоджені зі споживачем, чого не було зроблено.
Щодо надання неякісних послуг, то послуги надавались неякісно або не надавалисьзовсім.
В зв?язку з тим що ЛМКП «Львівтеплоенерго» надавало послуги неякісно, не в повному обсязі або й не надавало зовсім (про що відповідач зверталася неодноразово із заявами, а також під час особистого прийому в головного інженера підприємства (заяви дадаються), а суми до сплати були просто захмарні, мешканці будинку прийняли рішення про відключення від послуги. Згідно протоколу № 4 від 17.06.2018 року міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП будинок АДРЕСА_2 було від`єднаний від мережі теплопостачання теплової енергії, прощо складено акт.
Щодо порушення соціальних гарантій, то в травні 2017 року за поданою до соціального захисту Франківського району від ЛМКП «Львівтеплоенерго» заявою про утворення боргу відповідача ОСОБА_1 було позбавлено призначеної субсидії на комунальні послуги як малозабезпеченої з ІІІ гр. інвалідності. В зверненні до Франківського відділу соціального захисту від 29.06.2017в.н.2в0509-3в3 відповідач просила не позбавляти її субсидії, але відділ соцзахисту вирішив припинити її надання. Це поставило відповідача в надзвичайно скрутне матеріальне становище, її було незаконно позбавлено підтримки від держави. На підставі неправдивого повідомлення позивачем відділу соціального захисту щодо наявності в будинку приладу обліку, відділом соціального захисту нараховувалися невідповідні розміри субсидії на надавану послугу й були меншими в рази від сум які повинні були нараховуватися занормативами споживання.
Враховуючи викладене, зокрема відсутність договору про надання послуг, те що засіб обліку теплоенергії встановлений не на вводі в будинок, як вимагає законодавство України, а в котельні, що обслуговує три різні будинки, такий спосіб обліку є незаконним, надані позивачем документи не містять жодних актуальних показів лічильника, необхідних для розрахунку плати за надані послуги, жодного повідомлення про зміну тарифів чи спосіб розрахунку плати відповідач не отримувала, у поданих до суду розрахунках відсутні показники лічильника — ні попередні, ні поточні, що унеможливлює перевіритидостовірність розрахунку тарифу та, відповідно, розміру плати за надані послуги, беручи до уваги, що позовні вимоги є безпідставними, поданими з порушенням норм матеріального права, позивачем не надано суду суми розрахунку 3% річних 238,19 грн.,інфляційні витрати 490,78 грн., просить відмовити в задоволенні позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 по 01.09.2018 року, а витрати по справі покласти на позивача.
Також відповідачкою ОСОБА_1 подано до суду заяву про застосування строку позовної давності в якій вона вказує, що позивачем визначено заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2015 року по 01.09.2018 року. Зазначений період виходить за межі строку позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки. Просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Представницею позивача надіслано до суду додаткові пояснення в яких вона зазначила, що у зв`язку з карантином, під час дії коронавірусної хвороби, строки, визначені ст.ст.257, 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, тому строк звернення до суду позивачем не порушено. 
В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Осташевський А.М. проти позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, на запитання суду відповідачка ОСОБА_1 повідомила, що не погоджується з розрахунками позивача за надані послуги теплопостачання, оскільки будинок в якому вона проживає не обладнаний приладом обліку теплової енергії.
Представниця позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Л.Олійник подала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі. 
Заслухавши пояснення відповідачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається зі змісту ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не можегрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту ст.1 Закону України «Про теплопостачання», балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;
виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору
постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;
прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії;
споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 (який діяв на час спірних правовідносин), виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).
Зі змісту ст.32 вказаного закону вбачається, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахунового періоду згідно з умовами договору, крім випадків передбачених законодавством.
Згідно ч.1 ст.364 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зі змісту п.п.12, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. вбачається, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Плата за дані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Згідно розрахунку за центральне опалення за період з 01.07.2014 по 24.09.2018, споживач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_5 , за вказаною адресою рахується заборгованість в розмірі 10700,04 грн.
Відповідно до п.2.1 договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» без дати, який долучений до позовної заяви представником позивача, тарифи на послуги встановлюються уповноваженим органом на момент надання таких послуг. Двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення. Умовно-змінну частину тарифу для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії – 572,00 грн/Гкал (з податком на додану вартість). Умовно-змінну частину тарифу для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії – 12,52 грн. за 1 кв.м. за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість). Умовно-постійну частину тарифу (місячна плата протягом року за одиницю приєднаного теплового навантаження) – 21 927,14 грн/Гкал/год (з податком на додану вартість).
Відповідно до п.9.1 даного договору, умови цього договору приєднання розміщуються на веб-сайті Виконавця та в друкованому виданні і вважаються чинним починаючи з 01 липня 2014 та діють до прийняття центральним органом виконавчої влади типового договору приєднання та укладення такого договору зі споживачем тадіють до відповідного рішення органами регулювання у сфері житлово-комунальних послуг.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка фактично отримувала послуги з теплопостачання, споживала теплову енергію, а тому відносини між позивачем ЛМКП «Львівтплоенерго» та ОСОБА_1 регульовані договором приєднання, укладеним відповідно до ст.634 ЦК України.
Відповідо до акту від 03.07.2015р затвердженого головним інженером МКП «Львівтеплоенерго» та погоджено директором ЛКП «Навколо базару», в приміщенні котельні по вул.Городоцька, 203, встановлено вузол обліку теплової енергії, що обліковує житлові будинки по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 .
Відповідно до акту експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії за №2425 від 29.08.2018р. споживача ЛКП «Навколо базару» за адресою АДРЕСА_2 на об`єкті житлового будинку без квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , вузол обліку теплової енергії опломбовано та поставлено на комерційний облік після чергової державної метрологічної повірки на основі свідоцтва про повірку №35/18-6965 від 22.08.2018р.
Відповідно до акту експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії за №2425 від 05.10.2018р. споживача ЛКП «Навколо базару» за адресою АДРЕСА_2 на об`єкті житлового будинку без квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , покази зняті на момент повного відключення будинку по АДРЕСА_2 , № вузла обліку теплової енергії переноситься на будинок 
АДРЕСА_3 інформації по об`єкту АДРЕСА_2 без квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 за опалювальні періоди 2014-2018р.р. вбачається, що розрахунок проводився згідно договору: за показами лічильника, з врахуванням відсотку по вузлу обліку теплової енергії, який за вказані періоди становив 22,066%
Відповідно до відповіді ЛМКП «Львівтеплоенерго» №3\0-470 від 30.06.2017р., розподіл кількості теплової енергії спожитої на потреби опалення будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 проводиться пропорційно максимальному тепловому навантаженню на опалення кожного із вказаних будинків. Максимальне теплове навантаження на опалення, розраховане ліцензованою проектною установою та зазначено в опитувальному листі споживача теплової енергії. Вартість апослуг централізованого опалення по кожному із будинків розраховується вихордячи із частки теплової енергії згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії та встановлених тарифів. 
Відповідно до відповіді ЛКП «Навколо базару» №26 вх від 24.07.2017р., ЛКП «Навколо базару» не є споживачем теплової енергії житлових будинків та не є стороною договірних відносин між виконавцем (теплопостачальною організацією) та споживачем (власником квартир) послуг з централізованого теплопостачання, представники ЛКП не залучаються до виконання робіт з зняття показників приладів споживання теплової енергії житлових будинків. Показання будинкових засобів обліку, відповідно до п.14 Постанови КМУ №630 від 21 липня 2005р., знімаються представником виконавця (теплопостачальної організації) один раз на місяць у присутності постачальника (теплопостачальної організації) та представника споживачів(власників квартир).
Зі схем розташування будинків, наданих управлінням архітектури та урбаністики ЛМР за №2401-22 від 03.01.2018 вбачається, що будинок в якому мешкає відповідачка та будинок сервісного центру «Львівтеплоенерго» є окремими спорудами, хоча на схемі позначені однією адресою АДРЕСА_2 . Також окремою спорудою являється котельня, що знаходиться біля будинку сервісного центру «Львівеплоенерго».
З інформації щодо механізму нарахування послуги з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_5 наданої начальником відділу обліку та збуту теплової енергії вбачається, що Розрахунки кількості та постачання ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводились відповідно до вимог Постанови КМУ №630 від 21 липня 2005р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води». Кількість теплової енергії, спожитої на потреби опалення житлового будинку АДРЕСА_2 , обліковувалася загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, який встановлено в приміщенні котельні по АДРЕСА_2 . Вказаний тепловий лічильник обліковував житлові будинки АДРЕСА_8 .
Розподіл кількості теплової енергії спожитої на потреби опалення будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 проводився пропорційно максимальному тепловому навантаженню на опалення кожного із вказаних будинків. Максимальне теплове навантаження на опалення розраховане ліцензованою проектною установою та зазначено в опитувальному листі споживача теплової енергії.
Вартість послуг з централізованого опалення по кожному із будинків розраховується виходячи частки теплової енергії згідно показів загально будинкового приладу обліку теплової енергії та встановлених тарифів.
Відповідно до опитувального листа споживача теплової енергії, без номера та дати, та який долучений представницею позивача, споживачем теплової енергії зазначено ЛКП «Навколо базару».
З наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що (лічильник) прилад який обліковує теплову енергію, встановлено в приміщенні котельні (яка знаходиться біля сервісного центру «Львівтеплоенерго), та є окремою спорудою, за адресою АДРЕСА_2 (така ж адреса як і в будинку відповідачки). Вказаний тепловий лічильник обліковує три будинки за адресами АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 . 
Суд не приймає як доказ розміщення приладу обліку теплової енергії в будинку відповідачки, акти експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії за №2425 від 29.08.2018р., 05.10.2018р. оскільки їх зміст спростовується іншими доказами, що були проаналізовані судом.
Суд також не приймає як доказ опитувальний лист споживача теплової енергії в якому зазначено споживача ЛКП «Навколо базару», оскільки такий суперечить відповіді ЛКП «Навколо базару» №26 вх від 24.07.2017р., що ЛКП «Навколо базару» не є споживачем теплової енергії житлових будинків та не є стороною договірних відносин між виконавцем (теплопостачальною організацією) та споживачем (власником квартир) послуг з централізованого теплопостачання, а також суперечить ст.1 Закону України «Про теплопостачання», відповідно до якої споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Таким чином, суд приходить до висновку, що прилад обліку теплової енергії для трьох будинків по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 розміщений поза межами зазначених будівель. Тому, оскільки в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 не було внутрішньо будинкового лічильника теплової енергії, позивачем був застосований принцип розподілу кількості теплової енергії спожитої на потреби опалення будинків АДРЕСА_9 , АДРЕСА_2 пропорційно максимальному тепловому навантаженню на опалення кожного із вказаних будинків.
Разом з тим, застосування принципу розподілу обсягу теплової енергії між трьома будинками пропорційно максимальному тепловому навантаженню кожного з них з врахуванням розрахунку ліцензованої проектної установи та зазначеному в опитувальному листі споживача теплової енергії (ЛКП «Навколо базару»), не передбачено законодавством України та нормативно-правовими актами у сфері теплопостачання, а тому на думку суду, є неправомірними для розрахунку вартості послуг з центрального опалення. Розрахунок плати за теплову енергію повинен здійснюватися відповідно до встановлених законодавством методик обліку та розрахунку споживання. 
Тому судом не може бути прийнята для подальших розрахунків кількість теплової енергії на житловий будинок по АДРЕСА_2 «за показами загальнобудинкового приладу обліку», оскільки такого приладу в цьому будинку не існувало. 
Таким чином, оскільки кількість теплової енергії за показами “загально будинкового приладу обліку» не може бути прийнята для визначення кількості теплової енергії окремого будинку, всі подальші розрахунки на їх основі є некоректними і не можуть бути використані для розрахунку споживання теплової енергії для квартири АДРЕСА_1 в період з 01.11.2015 по 01.09.2018р.
На підставі викладеного, оскільки позивачем проведено розрахунок боргу відповідача у спосіб не передбачений законодавчими та нормативно – правовими актами України, в позові слід відмовити.
Крім цього суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску.
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то відсутні підстави для застосування позовної давності за клопотанням відповідачки.
Також у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, вимоги про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та судового збору з відповідачки до задоволення не підлягють.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
у задоволені позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі:
Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ЄДРПОУ 5506460, 79040 м.Львів вул.Д.Апостола, 1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 .

Суддя Дзеньдзюра С.М.