ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/14606/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - Організація, відповідач, скаржник)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 (головуючий - суддя Пантелієнко В.О., судді Доманська М.Л., Козир Т.П.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорпостач» (далі - Товариство, позивач)
до Організації,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛО-2017» (далі - ТОВ «КЛО-2017»)
про визнання права інтелектуальної власності, визнання незаконним правових актів індивідуальної дії та зобов`язання вчинити дії,
за участю особи, яка подавала апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ).

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ВСТУП
Причиною звернення до суду є наявність/відсутність підстав для зупинення апеляційного провадження у справі.

1. Короткий зміст позовних вимог 
1.1. Товариство звернулося до суду з позовною заявою до державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - Укрпатент) [ухвалою суду першої інстанції від 13.12.2023 замінено Укрпатент на правонаступника Організацію] про:
- визнання незаконним рішення Укрпатенту «Про відмову в державній реєстрації торговельної марки» по заявці позивача від 21.12.2018 №m201830297;
- визнання незаконним висновку Укрпатенту «Про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи №147243/ЗМ/20 від 30.12.2020» по заявці позивача від 21.12.2018 №m201830297;
- визнання права інтелектуальної власності за позивачем на торговельну марку по заявці від 21.12.2018 №m201830297;
- зобов`язання Укрпатенту внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про реєстрацію на ім`я позивача торговельної марки по заявці від 21.12.2018 №m2018 30297.

1.2. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення Укрпатенту є незаконним і наявні підстави для реєстрації торговельної марки за заявкою Товариства.

2. Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, вимог апеляційної скарги та клопотання про зупинення апеляційного провадження
2.1. Господарський суд міста Києва рішенням від 25.04.2023, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 18.10.2023 у справі №910/14606/21, у задоволенні позову відмовив.

2.2. Верховний Суд постановою від 06.02.2024 у цій справі касаційну скаргу Товариства залишив без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі №910/14606/21 - без змін.

2.3. ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 31.07.2025 подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у цій справі, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити заявлений у справі позов у повному обсязі.

2.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 у цій справі, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/14606/21.

2.5. Товариство подало суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення розгляду справи, в якому просило зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/14606/21 до завершення розгляду Господарським судом Дніпропетровської області пов`язаної судової справи №904/5348/25.

2.6. Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 30.09.2025 у цій справі клопотання Товариства про зупинення розгляду справи №910/14606/21 задовольнив і зупинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/14606/21 до завершення розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5434/25 за позовом Товариства до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (далі - ДНДЕКЦ МВС України), третя особа - Жирко Владислав Васильович (далі -       Жирко В.В. ), про визнання висновку експерта Жирко В.В. від 06.12.2021 №СЕ-19/104-21/36962-ІВ (далі - Висновок) невідповідним методиці проведення даних експертиз та стягнення матеріальних збитків.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Організація, посилаючися на ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення з порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. Організація з посиланням на абзац другий частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі, зазначає, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду у цій справі постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, а саме статті 104 «Оцінка висновку експерта судом», пункту 5 частини першої статті 227 «Обов`язок суду зупинити провадження у справі», статті 264 «Закриття апеляційного провадження» ГПК України, оскільки підстави для зупинення апеляційного провадження відсутні.

5. Позиція інших учасників справи
5.1. Від позивача, третьої особи та ОСОБА_1 відзиви на касаційну скаргу до Суду не надійшли.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ 
6.1. Суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, зазначив, зокрема таке:

« 29.09.2025р. до апеляційного суду від ТОВ "Дорпостач" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи №910/14606/21, в якому заявник просить зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду м.Києва від 25.04.2023р. у справі №910/14606/21 до завершення розгляду господарським судом Дніпропетровської області пов`язаної судової справи №904/5434/25 щодо відповідності висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.12.2021р. методиці проведення даних експертиз.
Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
25.09.2025р. ТОВ "Дорпостач" звернулося з позовною заявою до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, третя особа - Жирко Владислав Васильович про визнання висновку експерта В.В. Жирко від 06.12.2021р. №СЕ-19/104-21/36962-ІВ невідповідним методиці проведення даних експертиз та стягнення з Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на користь ТОВ "Дорпостач" завданих матеріальних збитків у сумі 2251,20 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер №904/5434/25 та передано для розгляду.
Колегія суддів вважає, що оскільки висновок експерта у справі №910/14606/21 був визнаний господарським судом м. Києва неналежним доказом, то від результату розгляду пов`язаної судової справи №904/5434/25 залежить правильність вирішення спору по справі №910/14606/21.
Згідно п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду м.Києва від 25.04.2023р. у справі №910/14606/21 зупинити до завершення розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5434/25 за позовом ТОВ "Дорпостач" до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, третя особа - Жирко Владислав Васильович про визнання висновку експерта В.В. Жирко від 06.12.2021р. №СЕ-19/104-21/36962-ІВ невідповідним методиці проведення даних експертиз та стягнення матеріальних збитків».

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
7.1. Ухвалою Верховного Суду від 07.11.2025, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №910/14606/21 за касаційною скаргою Організації на підставі абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України, у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 про зупинення провадження у справі №910/14606/21, якою зупинене апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/14606/21 до завершення розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5434/25 за позовом Товариства до ДНДЕКЦ МВС України, третя особа - Жирко В.В. про визнання Висновку невідповідним методиці проведення даних експертиз та стягнення матеріальних збитків.

8.4. Організація з посиланням на абзац другий частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі, зазначає, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду у цій справі постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, а саме статті 104 «Оцінка висновку експерта судом», пункту 5 частини першої статті 227 «Обов`язок суду зупинити провадження у справі», статті 264 «Закриття апеляційного провадження» ГПК України, оскільки, підстави для зупинення апеляційного провадження відсутні.

8.5. Скаржник стверджує, що зупинення апеляційного провадження у цій справі у зв`язку з тим, що від результату розгляду пов`язаної судової справи №904/5434/25 залежить правильність вирішення у справі № 910/14606/21, є незаконним, оскільки:

- по-перше, невідповідність висновку судового експерта вимогам законодавства не може бути предметом встановлення в межах іншої судової справи, так як відповідно до вимог статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами та виключно судом у тій справі, в якій цей висновок був поданий;
- по-друге, Товариство в своєму клопотанні про зупинення провадження у цій справі зазначає таке: «Позивач виконуючи свої обов`язки по доведенню всього вищевказаного звернувся 22.11.2021 року до ДНДЕКЦ МВС України із заявою про проведення експертизи, де експерт Жирко В.В. чітко визначив, що домінуючим в зображенні поданим на реєстрацію торгової марки Товариства є слово «SOLAR», тобто державний експертний орган вже надав кваліфіковану оцінку даного зображення і довів законність підстав для реєстрації. Прошу суд звернути увагу, що суд першої інстанції експертизу Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.12.2021 р. незаконно та безпідставно визнав невідповідним доказом». Проте, Товариство всупереч своїм твердженням звернувся з позовною заявою до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ДНДЕКЦ МВС України, третя особа Жирко В.В., про визнання Висновку невідповідним методиці проведення даних експертиз. Разом з тим, Висновок вже і так був визнаний Господарським судом міста Києва неналежним доказом у справі №910/14606/21, а тому відсутня необхідність визнання його невідповідним також в іншій судовій справі №904/5434/25;
- по-третє, Товариство в зазначеному клопотанні вводить суд в оману стверджуючи, що провадження у справі відкрито, проте Організація зазначає, що згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, які є відкритими та загальнодоступними, провадження у справі №904/5434/25 ще й досі (на момент подання даної касаційної скарги) не відкрито, а навпаки, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 у справі №904/5434/25 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом 5-ти днів.

8.6. Суд погоджується з доводами касаційної скарги в частині порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (стаття 2, пункт 5 частини першої статті 227 ГПК України), а саме щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі, та дійшов висновку про скасування оскаржуваного судового рішення, виходячи з такого.

8.7. За приписами пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

8.8. Верховний Суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 01.03.2024 у справі №910/17615/20, такого змісту:

« 8.6. Положення статті 227 ГПК України передбачають обов`язок суду зупинити провадження у справі.
8.7. Пункт п`ятий частини першої статті 227 ГПК України визначає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
8.8. Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт четвертий частини першої статті 229 ГПК України).
8.9. Досліджуючи питання дотримання судом під час зупинення провадження норм процесуального права, зокрема, пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України Верховний Суд виходить з системного аналізу цього пункту через призму завдань та основних засад господарського судочинства, закріплених у частині першій, пунктах 1, 4, 10, 11 частини третьої статті 2 ГПК України, а також умов застосування цього пункту, якими є:
- об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у іншій справі;
- пов`язаність справи з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення;
- обґрунтованість судового рішення, в якому має бути проаналізовано, чи дійсно від наведених обставин залежить вирішення спору в цій справі, та належно мотивовано, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи зумовлюється виявленням в ній саме обставин, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено і саме це і є першопричиною перешкоди у здійсненні правосуддя в справі, що зупиняється.
8.10. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
8.11. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вважає за необхідне виснувати, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
8.12. Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі».

8.9. Вказаний вище висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду узгоджується із постановою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.03.2025 у справі №910/13175/23, яка в цій частині не відступала від висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 01.03.2024 у справі №910/17615/20.

8.10. Втім, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України не з`ясував необхідні для цього обставини (дивись пункт 8.12 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.03.2024 у справі №910/17615/20) та послався на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи в порушення приписів пункту 5 частини статті 227 ГПК України.

8.11. Верховний Суд, враховуючи доводи та покликання, як Товариства, наведені в клопотанні про зупинення провадження у справі, так і Організації, викладені у касаційній скарзі, висновує, що у цьому конкретному випадку відсутній вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у цій справі з предметом доказування у справі №904/5434/25, що розглядається у порядку господарського судочинства.

8.12. Стала та послідовна практика Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду вказує, що метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено [зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №9901/43/21 (пункт 25), від 13.07.2023 №990/22/23, постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної від 01.03.2024 у справі №910/17615/20 (пункт 8.10)].

8.13. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2023 у справі №990/22/23 виснувала, що у клопотанні про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

8.14. Суд наголошує, що оскаржувана ухвала та клопотання Товариства не містять чітких міркувань/аргументів/мотивувань стосовно того чим саме обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі, з огляду на предмет і підстави позову у цих справах, та, ураховуючи предмет доказування, а також приписи статті 104 ГПК України.

8.15. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (статті 104 ГПК України).

8.16. Отже, висновок експерта, будучи одним із джерел доказування, підлягає оцінці за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому його дослідженні, немає для суду заздалегідь встановленої сили та суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу, зокрема, висновку експерта окремо, у тому числі, і його мотивованість та відповідність методиці дослідження, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів наявних у справі у їх сукупності.

8.17. Таким чином, суд апеляційної інстанції у цьому конкретному випадку не зобов`язаний зупиняти провадження у справі, оскільки, суд у силу приписів пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи у випадку, коли Висновок, що є предметом дослідження у справі №904/5434/25, наявний у матеріалах справи №910/14606/21 та поряд з іншими доказами дозволяє встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

8.18. Крім того, на момент постановлення ухвали про зупинення провадження у цій справі (30.09.2025), Господарським судом Дніпропетровської області не було ухвалено жодного судового рішення стосовно позову Товариства до ДНДЕКЦ МВС України, третя особа Жирко В.В. , про визнання Висновку невідповідним методиці проведення даних експертиз.

8.18.1. Так, ухвала про залишення вказаної вище позовної заяви без руху постановлена 07.10.2025, а ухвала про відкриття провадження у справі - 23.10.2025.

8.18.2. Подання до суду позовної заяви не є безумовним свідченням того, що суд постановить ухвалу про відкриття провадження у справі.

8.18.3. Так, суд відкриває провадження у справі в силу приписів частини першої статті 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

8.18.4. Таким чином, зупинення провадження судом апеляційної інстанції у цій справі без наявності достовірної інформації про відкриття провадження у іншій справі свідчить, окрім іншого, також про передчасність постановлення оскаржуваної ухвали.

8.19. З огляду на те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права (зокрема, стаття 227 ГПК України), оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа - передачі для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

8.20. Стосовно доводів касаційної скарги щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження, то Суд наголошує, що предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі, тому, з огляду на межі касаційного розгляду, вказані доводи у цьому касаційному провадженні не підлягають перевірці та перебувають поза межами судового розгляду судом касаційної інстанції.

8.21. Верховний Суд, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм права при прийнятті оскаржуваної постанови за результатами перегляду справи в касаційному порядку частково знайшли своє підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливило, з огляду на доводи та докази, надані учасниками справи, встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції передбаченими статтю 300 ГПК України.

9.3. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.4. Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, зупинивши провадження у справі, то за таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Організації задовольнити частково, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції у справі скасувати, а справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

10. Судові витрати
10.1. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, та новий розподіл судових витрат не здійснюється, адже Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржуване судове рішення та передає справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, тому за результатами продовження розгляду має бути вирішено й питання, зокрема, щодо розподілу судового збору.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» задовольнити частково.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі №910/14606/21 скасувати.

3. Справу №910/14606/21 передати для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Булгакова