Справа № 587/5541/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року  Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120252006000013293 від 08 листопада 2025 року по обвинуваченню 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сула, Сумського району, Сумської області, українки, громадянки України, невійськовозобов`язаної, з середньою освітою, працюючої ПП "Шепіль", різноробоча,, заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є службовими особами, тобто особами, які постійно здійснюють функції представників влади.
Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» працівник поліції здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень, а також вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Так, 08.11.2025 близько 10:00 год. перебуваючи на чергуванні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до АДРЕСА_1 для доопрацювання матеріалів ЄО 35798 від 07.11.2025 за фактом домашнього насильства за зверненням ОСОБА_9 ..
В подальшому поліцейські за запрошенням ОСОБА_9 прослідували до будинку та перебуваючи на кухні, почали приймати заяву про вчинення правопорушення, і в ході прийняття заяви до них підійшла ОСОБА_5 та почала конфліктувати з працівниками поліції та через деякий час працівники поліції запропонували ОСОБА_9 прослідувати до відділення поліції для написання заяви та вийшли на територію двору. 
Цього ж дня, о 10:52 год. перебуваючи на території двору за адресою: АДРЕСА_1 , працівники поліції побачили вольєр в якому знаходиться собака породи «Німецька вівчарка» та в цей час до двору вийшла ОСОБА_5 і прослідувавши до вольєру, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, будучи достовірно обізнаним, що спілкується з працівниками правоохоронного органу, які перебувають на службі в форменому одязі, екіпіровані спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю, висловила погрозу працівникам поліції у вигляді висловлювання «Виходьте бо щас открию, поверьте», яке відповідно висновку експерта містить висловлювання у формі погрози заподіяння шкоди здоров`ю та/або життю поліцейським та відчинила хвіртку вольєра, внаслідок чого собака породи «Німецька вівчарка» вибігла з нього на двір та прямувала в бік поліцейських та в цей час ОСОБА_6 , відповідно до пункту 13, ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію» використав табельну вогнепальну зброю для знешкодження тварини, яке несла загрозу життю чи здоров`ю поліцейських.
Таким чином ОСОБА_5 погрожувала вбивством поліцейському ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та поліцейськими офіцерами громадами Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку із тим, що працівники поліції виконували свої службові обов`язки.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 345 КК України, як вчиненні погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням даного працівника службових обов`язків.
28.11.2025 року між обвинуваченою ОСОБА_5 за участю її захисника ОСОБА_4 та прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 469, 472 КПК України.
Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 345 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повиннна понести ОСОБА_5 .
Так, відповідно до умов угоди, сторони враховуючи тяжкість злочину та пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обвинувачена в судовому засіданні вказала, що вона розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Захисник обвинуваченоної адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.
Потерпілим ОСОБА_6 прокурору була надана письмова згода на затвердження угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_5 .
Суд шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченої, її захисника, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.
Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, визначене в межах санкції ч. 1 ст. 345 КК України враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість його затвердження.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченої.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд –
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2025 року укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 , з участю її захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором Сумської окружної прокуратури, з іншого.
Визнати винною ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, і призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6785 гривень 28 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судової лінгвістичної експертизи (Отримувач платежу:ГУК у Сумській області/Сумський район р/24060300, код отримувача: 37970404, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA448999980313000115000018355, призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи).
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1