Справа № 203/8847/25
Провадження №1-кп/0203/1233/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року місто Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
за участі секретарів судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора – ОСОБА_4 , 
потерпілої – ОСОБА_5 ,
представника потерпілої – адвоката ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача – ОСОБА_7 ,
захисників – адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених – ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР №12025040000000782 від 14.08.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра (Дніпропетровськ), громадянина України, не працюючого, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпра (Дніпропетровськ), громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року приблизно о 07 годині 53 хвилини водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «TESLA MODEL Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04 червня 2025 року належить йому на праві приватної власності, у світлий час доби здійснював рух в лівій смузі сухого асфальтобетонного покриття проїзної частини дороги проспекту Лесі Українки, Центрального району м. Дніпра, з боку проспекту Олександра Поля у напрямку вул. Степана Бандери, яка має дві смуги для руху в одному напрямку.
У вищевказаний час, тобто 14 серпня 2025 року приблизно о 07 годині 53 хвилини водій ОСОБА_10 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, так як взагалі не отримував його, керуючи технічно справним автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22 лютого 2025 року належить йому на праві приватної власності, у світлий час доби, в порушення п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху здійснював рух в правій смузі сухого асфальтобетонного покриття проїзної частини дороги проспекту Лесі Українки, Центрального району м. Дніпра, з боку проспекту Олександра Поля у напрямку вул. Степана Бандери, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому наближаючись до попутного вищезазначеного автомобіля «TESLA MODEL Y», який рухався попереду із меншою швидкістю.
Під час руху по вищевказаній проїзній частині дороги проспекту Лесі Українки, Центрального району м. Дніпра, водій ОСОБА_11 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, коли не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наближаюсь до будинку № 1А, розташованого по бульвару Батальйону «Дніпро», при цьому маючи об`єктивну можливість виявити в безпосередній близькості позаду в правій смузі попутний автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_10 , який в порушення п.п. 12.4. та 12.9. (б) Правил дорожнього руху України, рухався з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті м. Дніпро швидкістю, 50 км/год, рухаючись зі швидкістю 81,0 км/год, не переконавшись в безпечності маневру та завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, змінив напрямок свого руху праворуч до правої смуги, тим самим створив для водія автомобіля «BMW X5» небезпеку для руху, внаслідок чого правою бічною передньою частиною автомобіля «TESLA MODEL Y», реєстраційний номер НОМЕР_6 , відбулося зіткнення з лівою бічною передньою частиною попутного автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_10 .
Після зіткнення вищевказаних транспортних засобів, автомобіль «BMW X5» у некерованому стані продовжив рух та, виїхавши за межі проїзної частини дороги праворуч здійснив наїзд на опору дорожнього знаку, електроопору № 68 та в подальшому задньою частиною контактував із пішоходом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував за межами проїзної частини дороги біля службового автомобіля «RENAULT SR/4SRCL/4SRCL4 LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_8 , спереду, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 17 серпня 2022 року належить Донецькій обласній прокуратурі.
Своїми діями водій автомобіля «TESLA MODEL Y», р.н. НОМЕР_10 , ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України.
Своїми діями водій автомобіля «BMW X5», р.н. НОМЕР_11 , ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.1. а), 12.4, та 12.9. (б) Правил дорожнього руху України. 
Порушення вимог п.п. 10.1, 10.4. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 та порушення вимог п.п. 12.4. та 12.9. (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_10 знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого ступеню, є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться в причинному зв?язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_12 настала 14 серпня 2025 року приблизно о 08 годині 52 хвилини по проспекту Лесі Українки, Центрального району м. Дніпра, навпроти будинку №1А, розташованого по бульвару Батальйону «Дніпро».

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнали повністю. Пояснили, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорюють, щиро каються у вчиненому. Принесли співчуття та вибачення потерпілій. 
Обвинувачений ОСОБА_11  пояснив, що 14 серпня 2025 року о 08:00 їхав ло мами, рухався з боку проспекту Кірова та здійснив поворот на проспект Лесі Українки. Наближаючись до місця призначення, він помітив, що на в`їзді стоять автомобілі, через що не зміг зайняти крайню праву смугу. У зв`язку з цим рухався посередині. Ввімкнувши покажчик повороту; зрівнявшись із поворотом та, впевнившись у можливості здійснення маневру, почав повертати. У цей момент відчув зіткнення з іншим автомобілем. Трагедія сталася тому, що на в`їзді перебував автомобіль, що закривав видимість. Також зазначив, що перед виконанням маневру повороту бачив транспортний засіб, що рухався позаду, тому ввімкнув покажчик повороту для завчасного позначення маневру. Додатково пояснив, що згоден із висновком експерта та встановленими порушеннями правил дорожнього руху, цивільний позов прокуратури визнає в повному обсязі. Потерпілій спричинену шкоду відшкодував, первісно попросив доньку зв`язатися зі потерпілою стороною, почали контактувати. 
Обвинувачений ОСОБА_10  в судовому засіданні пояснив що в момент скоєння правопорушення 14 серпня 2025 року о 07.53 годині він рухався по просп. Лесі Українки на автомобілі «BMW X5» в крайній правій смузі. Права на керування транспортним засобом він не мав. Автомобіль TESLA рухався в лівій смузі попереду та потім здійснив маневр повороту праворуч і його автомобіль зіткнувся передньою лівою частиною з передньою правою частиною автомобіля іншого обвинуваченого. Внаслідок зіткнення його автомобіль в некерованому стані від удару в`їхав в дорожній знак, електроопору та потерпілого. Коли він вийшов з автомобіля та побачив ситуацію, викликав швидку допомогу, намагався надавати медичну допомогу. Зазначив, що в момент скоєння ДТП рухався зі швидкістю 60 км/год. Пояснив, що згоден із висновком експерта та встановленою ним швидкістю 80 км/год. На запитання суду пояснив, що виключних причин керувати автомобілем в той день не мав. Цивільний позов прокуратури визнає, спричинену шкоду потерпілій відшкодував повністю.
Даючи оцінку показанням обвинувачених, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила що вона не має претензій до обвинувачених, від імені родини просила не застосовувати до обвинувачених покарання пов`язане з позбавленням волі, вирішення питання призначення додаткового покарання разом з представником залишили на розсуд суду.
Суду представлено письмову угоду про добровільне відшкодування збитків в результаті кримінально-протиправних діянь, з якої вбачається факт передачі узгодженої сторонами суми в рахунок відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_10 .
В судовому засіданні також підтверджено відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_11 .
У зв`язку з тим, що обвинувачені повністю підтверджують обставини кримінального правопорушення, не заперечують їх, учасники не оспорюють кваліфікацію дій обвинувачених та доказів кримінального провадження, не мають наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухав прокурора, потерпілу та її представника, обвинувачених, захисників, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд доходить висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, не працює. ОСОБА_11 має посвідчення водія НОМЕР_12 , строком від 11.06.2013 до 11.06.2063 категорії А1,А, В1,В, С1,С,D1,D, відсутні дані щодо його притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 16.01.2026 відносно обвинуваченого ОСОБА_11 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як низький, що свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства, призначення додаткових обов`язків не рекомендоване.
ОСОБА_11 здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має інвалідність ІІ групи з 12.04.2024 безстроково. На підтвердження суду надано акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи або за особою, що потребує постійного догляду, для супроводу такої особи з метою перетинання державного кордону України від 15.05.2024 №21. 
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_11 , своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності понести кримінальну відповідальність, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, не навчається. 
ОСОБА_10 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не видавалось.
Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 13.01.2026 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній, що свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. В разі прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення додаткового обов`язку, передбаченого ч.3 ст. 76 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Злочин обвинуваченими вчинено без ознак сп`яніння, згідно з висновками щодо результатів медичного огляду. 
Відповідно до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року в справі № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Оскільки одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_11 та обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України.
В той же час, суд також враховує, що обвинувачені після вчинення кримінального правопорушення будь - яких протиправних проступків не вчиняли, від органів досудового розслідування та суду не ухилялись, протягом кримінального провадження виконували процесуальні обов`язки. Вживали активнив заходів, спрямованих на відшкодування шкоди від злочину.
Враховуючи викладені вище обставини, які характеризують особу обвинувачених, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, позицію сторони обвинувачення (прокурора, потерпілої та її представника), суд вважає, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно звільнити з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України та з покладанням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, що захищаються та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер стосовно його застосування, і вирішення цього питання законодавець відніс до дискреційних повноважень суду, реалізація яких залежить від конкретних обставин кримінального провадження.
Верховний Суд у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту послідовно виходить із того, що під час призначення як основного, так і додаткового покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та конкретні обставини здійснених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, за наявності - вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх), обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу винного тощо саме в контексті того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове покарання призначається на строк до десяти років.
При цьому у ст. 55 КК України не встановлено обмежень щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, особам, які на момент вчинення кримінального правопорушення не мали права керувати транспортними засобами.
У висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа № 702/301/20, провадження № 51-944 кмо 23), вказано, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами (постанова Верховного суду від 01 листопада 2023 року в справі № 161/4066/22, провадження № 51-4324км 23).
Відтак, обмежень в застосуванні додаткового покарання до обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлено.
Натомість, суд вважає, застосування такого покарання необхідним, оскільки навіть при тому, що злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України є неумисним кримінальним правопорушенням, але керував транспортним засобом обвинувачений ОСОБА_10 не навчаючись, не складаючи іспитів та не отримав права керування автомобілем, з перевищенням швидкості, свідомо та умисно, що підвищує ступінь суспільної небезпечності такої поведінки. 

Хвороба члена родини, на яку також посилається сторона захисту ОСОБА_11 , не встановлює заборони до застосування зазначеного додаткового покарання та не є підставою вважати, що призначення такого покарання, є явно несправедливим через суворість (постанова Верховного суду від 20 березня 2025 року в справі № 208/1752/21, провадження № 51-3618км24).

Відшкодування шкоди потерпілій не є безумовною підставою до того, щоб не призначати додаткового покарання за вказане кримінальне правопорушення, а є однією з тих обставин, що беруться до уваги щодо визначення виду та розміру покарання, необхідного, серед іншого, для досягнення мети попередження вчиненню таких злочинів іншими особами за аналогічних обставин.
Позицію потерпілої під час розгляду провадження в суді, де вона повідомила, що обвинувачені сплатили відшкодування за шкоду від цієї події, ніяких претензій до них не має, і просила їх суворо не карати, суд бере до уваги в сукупності з усіма обставинами кримінального провадження в контексті їх достатності до висновку про можливість досягнення мети покарання, визначеної приписами статей 50, 65 КК. Наведене узгоджується з правозастосовними позиціями Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27 вересня 2023 року у справі № 694/954/21 (провадження № 51-3504км23).
До того ж у цьому провадженні думка потерпілої стала підґрунтям до застосування положень ст. 75 КК стосовно звільнення обвинувачених від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Під час досудового розслідування 26.11.2025 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, що полягав в забороні залишати житло в період часу з 23.00 год до 06.00 год. та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України строком на два місяці до 25.01.2026. Запобіжні заходи відносно обвинувачених не продовжувались, клопотань про їх застосування не надійшло. 
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Під час досудового розслідування проведені експертизи:
- інженерно-транспортна від 15.09.2025 №СЕ-19/104-25/33265-ІТ, вартістю 6239,80 грн.;
- технічного стану транспортного засобу від 24.09.2029 №2338-25, вартістю 6785,28 грн.;
- транспортно-трасологічна від 05.11.2025 №2337-25, вартістю 13570,56 грн.;
- інженерно-транспортна від 16.09.2025 №СЕ-19-25/50315-ІТ, вартістю 3565,60 грн.;
- комп`ютерно-технічна експертиза від 25.11.2025 №СЕ-19/104-25/37980-КТ, вартістю 7131,20 грн.; 
- судова автотехнічна від 07.11.2025 №3471-25, вартістю 13570,56 грн., на загальну суму 50 863 гривні, що підлягають стягненню в рівних частинах з обвинувачених.

Під час досудового розслідування слідчим суддею 19.08.2025 накладено арешт на автомобіль марки «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 , заборонено володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном. Після чого, 20.10.2025 скасовано арешт в частині заборони користування та автомобіль повернуто на відповідальне зберігання власнику, а 28.11.2025 слідчим суддею арешт скасовано повністю.
19.08.2025 слідчим суддею накладено арешт на автомобіль марки «TESLA MODEL Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , заборонено володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном. 30.09.2025 арешт в частині заборони користування транспортним засобом скасовано, автомобіль передано власнику на відповідальне зберігання.
27.08.2025 слідчим суддею накладено арешт на автомобіль «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_8 , заборонено володіння, користування та розпорядження транспортним засобом.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Щодо вимог цивільного позивача про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виснує наступне.
За вимогами позовної заяви керівник Донецької обласної прокуратури просить стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь Донецької обласної прокуратури матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 139 276,00 грн. 
Представник цивільного позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.
Обвинувачені позовні вимоги визнали в повному обсязі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Частиною 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Зважаючи на підстави доведеності винуватості обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також те, що їх дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події кримінального правопорушення та наслідками у вигляді збитків для Донецької обласної прокуратури, що виразилися у пошкодженні службового автомобіля «RENAULT SR/ 4SRCL/4SRCL4 LOGAN» та складають 139 276, 00 грн. вартість відновлювального ремонту згідно з рахунком-фактурою №АДС-015774 від 12.12.2025, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 373, 374, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст. 76 КК України на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст. 76 КК України на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироку законної сили не застосовувати.
Стягнути з  ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 солідарно на користь Донецької обласної прокуратури (ЄДРПОУ 25707002) матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 139 276,00 (сто тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят шість) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 50 863 (п`ятдесят тисяч вісімсот шістдесят три) гривні, пов`язані з проведенням експертиз під час досудового розслідування, тобто по 25 431,50 (двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять одній) гривні, 50 коп. з кожного.
Речові докази: 
- модуль керування системою безпеки із, серед інших, написами «BOSCH Serial Number (S): 2D22267223AA Part Number (P): 1512876-00-E 2024-08-12 864», вилучений з автомобіля «TESLA MODEL Y», р.н. НОМЕР_10 , після проведення відповідної судової експертизи, що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , а також автомобіль марки «TESLA MODEL Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасував арешт майна від 19.08.2025 (справа №202/7913/25, провадження № 1-кс/202/59910/2025) в частині заборони володіння та розпорядження майном, залишити останньому як власнику;
- автомобіль марки «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити ОСОБА_10 , як власнику;
- автомобіль «RENAULT SR/4SRCL/4SRCL4 LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_8 , що переданий на зберігання керівнику Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_14 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 17.08.2022, передати власнику Донецькій обласній прокуратурі, скасував арешт майна, накладений 27.08.2025 слідчим суддею (справа №202/7913/25, провадження №1-кс/202/5911/2025);
- цифровий носій для збереження інформації в цифровому вигляді карту пам`яті micro SD, «goodram», об?ємом 32 GB, с/н 47220, з наявними на ній відеофайлами «K-825.1H Pushkina-Savchenko 20250814074456_to_20250814080459», «K-21.2 Polya-Pushkina_20250814074458_to 20250814080459», «K-21.3 Polya-Pushkina 20250814074459_to_20250814080459 та «K-824.2 Pushkina 2_20250814074457_to_20250814080458», на яких зафіксовано деякі обставини, що мали місце безпосередньо перед дорожньо-транспортною, пригодою 14.08.2025 по просп. Лесі Українки м. Дніпра, за участю автомобіля «BMW X5», р.н. НОМЕР_5 , та автомобіля «TESLA MODEL Y», р.н. НОМЕР_6 ,
- лазерний компакт-диск DVD-R із назвою «Artex» та з аудіофайлами назвами «14.08.2025 - 135AВ», «14.08.2025 - 139АВ» та «14.08.2025 - 141AB»,
- лазерний компакт-диск DVD-R із назвою «MEDIA» та з аудіофайлами назвами «1755147370.84428», «1755147385.84430», «1755147425.84436» та «1755147560.84442»,
-флеш-накопичувач із маркування логотипу «TESLA» та «NOT COVERED UNDER VEHICLE WARRANTY 128GB USB 3.1», добровільно наданий ОСОБА_11 14.08.2025,
-карту пам?яті «goodram» об?ємом 32 GB із с/н 47217 з фотознімками в електронному вигляді на ній з місця огляду дорожньо-транспортної пригоди 14.08.2025 та фотознімки з місця тимчасового доступу до автомобіля «TESLA MODEL Y», реєстраційний номер НОМЕР_6 , 03.09.2025,
- флеш-накопичувач «Kingston» об?ємом 128 GB, с/н OC10845345, з наявною на ньому інформацією, наданим судовим експертом як додаток до висновку експерта № СЕ-19/104-25/37980-КТ від 25.11.2025, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження №12025040000000782, залишити в матеріалах кримінального провадження у прокурора.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим. 

Суддя ОСОБА_1