Справа № 484/5296/25 
Провадження № 2/484/104/26 

Рішення
іменем України

04.02.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Максютенко О.А.
із секретарем судового засідання Завірюха В.Ю.
за участі сторін: позивача ОСОБА_1 
представника позивача – ОСОБА_2 
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадкування за законом та визнання права власності 
встановив
до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до відповідачів в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, які були видані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Первомайського міського нотаріального округу після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 6.23 га, яка розташована в межах Грушівської сілської ради і належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №549251, кадастровий номер 48254880800:02:000:0012.
В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Первомайську померла бабуся ОСОБА_5 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 6.23 га, яка розташована в межах Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Спадкоємцями на це майно є діти спадкодавця – відповідачі по справі, а також право на частку в цьому майні є і в неї, оскільки її мати ОСОБА_6 була донькою спадкодавця ОСОБА_5 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли відповідачки, а їй повідомили, що вона немає ніяких прав, оскільки її мати померла. При оформленні спадкових прав вони не повідомили нотаріуса про неї як спадкоємця.
Вона є важко хворою людиною, знаходиться у лікаря-психіатра з 17.02.2011 року на обліку, тому не зовсім розуміє події і вважала, що дійсно вона не має права на спадщину, лише цього року випадково дізналась, що повинна успадкувати частку своєї матері.
Добровільно розділити спадщину відповідачі відмовились.
Крім психічного захворювання, вона має і онкологічне захворювання, що усугубляє її психічний стан.
Оскільки, її права на спадщину було порушено, просить суд позов задовольнити.
26.09.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.
23.10.2025 року ухвалою суду витребувано спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.11.2025 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду надали відзив на позовну заяву, де позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що позивачка не відноситься до категорії осіб, визначено ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України та не подала в строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини, а тому є такою, що не прийняла спадщину та немає права на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 .
19.11.2025 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.
25.12.2025 року представник позивача суду надала письмові пояснення на відзив, де зазначила, що відзив є формальним, відповідачі ігнорують надані позивачкою докази, а саме довідки про стан здоров`я в період коли померла бабуся. Вважає, що позивачка усунена від спадщини незаконно.
В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Рідош – Шапова В.І. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про слухання справи повідомленні належним чином.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Главою 86 Цивільного Кодексу встановлено черговість спадкування за законом. Спадкоємці одержують право на спадкування почергово, залежно від ступеня спорідненості. Кожна наступна черга одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Всього існує 5 черг спадкоємців за законом:
?перша черга - діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
?друга черга - рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;
?третя черга - рідні дядько та тітка спадкодавця;
?четверта черга - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;
?п`ята черга - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. 
Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу у певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.
Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.
При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Передумовою звернення в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.
Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006.
У постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20) зазначено, що зверненню до суду з указаним позовом (про визнання права власності на майно в порядку спадкування) має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , мати позивачки ОСОБА_1 та донька спадкодавця ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 01.12.2001 року, видане відділом актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області.
З матеріалів спадкової справи №53/2015, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.01.2015 року до Першої Первомайської державної нотаріальної контори звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини після смерті матері. 
17.12.2025 року державний нотаріус Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 УК України та договору про поділ спадкового майна, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її донькам: ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 6.2316 га, кадастровий номер 4825480800:00:000:0012, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.
Свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки видано ОСОБА_4 .
Матеріали спадкової справи не містять відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які судові рішення за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини та встановлення такого не заявлялось позивачем.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки не зверталась до нотаріуса з належним чином оформленою заяву про прийняття спадщини, тому остання не є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 . 
Суд не вбачає підстав визнавати свідоцтва про право на спадщину, видані на ім`я відповідачів незаконним, оскільки, за встановлених судом обставин, такі свідоцтва видані у відповідності до вимог закону.
Оскільки ОСОБА_1 вважається такою, що спадщину після ОСОБА_5 не прийняла, тому після смерті її матері ОСОБА_6 до ОСОБА_1 в порядку спадкової трансмісії не перейшло право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , а відповідно відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.
Таким чином, позовні вимоги не знайшли своє об`єктивне підтвердження за результатами розгляду даної справи, а тому позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд
вирішив
в задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя