10.12.25
22-ц/812/1936/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Миколаїв 
        справа №484/1886/25
провадження №22-ц/812/1936/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Колосовою О. М.,
без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Маржиної Т. В. у приміщенні суду у м. Первомайську Миколаївської області, за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення пені та індексації,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала наступним.
Позивач вказувала, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825486300:06:000:0748, 4825486300:06:000:0747, 4825486300:01:000:0392, 4825486300:06:000:0471, 4825486300:01:000:1139, які знаходяться в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення земельних ділянок – ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Між нею та ПСП ім. Т.Г. Шевченка було укладено договір оренди землі. 
31 серпня 2018 року між нею, ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі про зміну орендаря та орендної плати. Пунктом 4.5 додаткової угоди до договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Пунктом 4.7 додаткової угоди до договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.
03 січня 2019 року між нею та ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено ще одну додаткову угоду, якою було змінено п.4.1 договору оренди, в якому зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає: ділянка 1 – 16 757,96 грн, ділянка 2 – 6597,62 грн, ділянка 3 – 3386,78 грн, ділянка 4 – 615,78 грн, ділянка 5 – 43,98 грн. Разом орендна плата становить 27 402,12 грн. Відповідно до п.4.2. додаткової угоди від 31 серпня 2018 року із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Тобто із суми 27 402,12 грн вираховується 19,5% і орендар має отримати 22 058,71 грн орендної плати. 
Сплата орендної плати здійснювалась у безготівковій формі шляхом зарахування орендної плати на її картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» із грубим порушенням строків сплати орендної плати. 
Орендна плата за 2022 рік була зарахована 13 березня 2023 року в сумі 22 058,70 грн, тож прострочення суми боргу становить понад 181 день. Пеня за 181 день становить 3992,86 грн. 
Орендна плата за 2023 рік була зарахована 15 грудня 2023 року в сумі 22 058,72 грн. Прострочення суми боргу становить 105 днів. Пеня за 105 днів становить 2316,30 грн. 
Орендна плата за 2024 рік була зарахована 06 вересня 2024 року в сумі 22 058,72 грн. Прострочення суми боргу становить 5 днів. Пеня за 5 днів становить 110,30 грн. 
Також при виплаті/нарахуванні орендної плати ТОВ «Південь Агро Інвест» не враховувало індексацію. Сума індексації орендної плати за 2022 рік складає 5868,34 грн, за 2023 рік – 1121,42 грн, за 2024 рік – 2642,68 грн.
Протягом 2022-2024 років вона неодноразово зверталась до ТОВ «Південь Агро Інвест» відносно виплати орендної плати, але жодного результату не було.
Посилаючись на те, що ТОВ «Південь Агро Інвест» свої зобов`язання за договором оренди з 2022 року по 2024 рік належним чином не виконувало, порушення умов договору носить систематичний характер, ОСОБА_1 просила: 1) розірвати договір оренди землі, укладений між нею та ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка), щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825486300:06:000:0748, 4825486300:06:000:0747, 4825486300:01:000:0392, 4825486300:06:000:0471, 4825486300:01:000:1139, зареєстровані у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 29196637, 29196045, 29182693 від 21.11.2018 року, 29181998, 29180792 від 22.11.2018 року; 2) стягнути з ТОВ «Південь Агро Інвест» на її користь пеню у розмірі 6419,46 грн, індексацію у розмірі 9632,44 грн, а також розподілити судові витрати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 4825486300:06:000:0748, 4825486300:06:000:0747, 4825486300:01:000:0392, 4825486300:06:000:0471, 4825486300:01:000:1139, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка), зареєстрований у Державному реєстрі іншого речового права за номерами 29196637, 29196045, 29182693, від 21.11.2018 року, 29181998, 29180792 від 22.11.2018 року. 
Стягнуто з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 неустойку у вигляді пені за прострочення сплати орендних платежів в сумі 6419,46 грн та індексацію в сумі 9632,44 грн, що в загальному становить 16 051,90 грн, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка довела належними доказами систематичність порушення ТОВ «Південь Агро Інвест» умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, що тягне за собою розірвання договору та стягнення пені й індексації, розмір яких, на думку суду, доведений позивачкою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги 

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Південь Агро Інвест» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідач вказував, що відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, оскільки не доведено систематичності несплати орендної плати. За 2023 та 2024 роки орендна плата була сплачена в межах року. Сплата орендної плати за 2022 рік у 2023 році була обумовлена введенням на території України воєнного стану, що призвело до тимчасового припинення підприємством його діяльності, бо працівники покинули територію Миколаївської області. Відновлення діяльності відбулося лише на початку 2023 року, що обумовило затримку виплати орендної плати за 2022 рік. 
ТОВ «Південь Агро Інвест» зазначало, що воно у повному обсязі виконало свої зобов`язання з оплати орендної плати.
Також відповідач звертав увагу на те, що судом першої інстанції неправильно здійснено розрахунки індексації.

Доводи інших учасників справи

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 4825486300:06:000:0748 площею 3,81 га, 4825486300:06:000:0747 площею 1,50 га, 4825486300:01:000:0392 площею 0,77 га, 4825486300:06:000:0471 площею 0,14 га, 4825486300:01:000:1139 площею 0,01 га, які знаходяться в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення земельних ділянок – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Між ОСОБА_1 та ПСП ім. Т.Г. Шевченка було укладено договір оренди вищезазначених земельних ділянок. 
31 серпня 2018 року між ОСОБА_1 , ПСП ім. Т.Г. Шевченка і новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, зі змісту якої вбачається, що сторони домовилися викласти договір оренди в новій редакції, де орендодавцем виступала ОСОБА_1 , а орендарем – ТОВ «Південь Агро Інвест».
Право оренди зазначених земельних ділянок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 листопада 2018 року та 22 листопада 2018 року на підставі зазначеного договору, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер записів про інше речове право 29196637, 29196045, 29182693, 29181998 та 29180792.
Пунктом 4.5 договору від 31 серпня 2018 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеве відділення УДППЗ Укрпошти шляхом надсилання на адресу орендодавцю як орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного договору.
Згідно з пунктом 4.7 додаткової угоди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. 
03 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено ще одну додаткову угоду, якою було змінено п.4.1 договору оренди щодо розміру орендної плати.
Сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає: ділянка 1 – 16 757,96 грн, ділянка 2 – 6597,62 грн, ділянка 3 – 3386,78 грн, ділянка 4 – 615,78 грн, ділянка 5 – 43,98 грн. Разом орендна плата становить 27 402,12 грн. 
Відповідно до п.4.2. договору від 31 серпня 2018 року із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Тобто із суми 27 402,12 грн вираховується 19,5% податків та обов`язкових платежів і до виплати орендодавцю підлягає 22 058,71 грн.
Пункт 4.4 договору оренди землі від 31 серпня 2018 року визначає, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше).
Сплата орендної плати здійснювалась у безготівковій формі шляхом зарахування на картковий рахунок позивачки у АТ КБ «ПриватБанк».
Із виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк» видно, що орендна плата сплачувалася із порушенням строків виплати, передбачених у договорі оренди землі.
За 2022 рік вона була сплачена ОСОБА_1 13 березня 2023 року в сумі 22 058,70 грн, за 2023 рік – 15 грудня 2023 року в сумі 22 058,72 грн, за 2024 рік – 06 вересня 2024 року в сумі 22 058,72 грн та 06 лютого 2025 року у сумі 1123,19 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина перша статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно з частиною першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
В силу ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способів та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору оренди.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження №12-19гс24) виснувала, що «правила про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та приписи частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать, а навпаки доповнюють одні одних.
Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби.
У разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто коли орендар допустив недоплату орендної плати й таке порушення умов договору є істотним, тоді застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України.
Тобто якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
У випадку неістотної недоплати орендної плати (чи встановлення неістотності такого порушення судом) ефективним та пропорційним буде такий спосіб захисту, як стягнення заборгованості з орендної плати.
Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати)».
У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року в справі №479/210/21 зазначено, що: «Верховний Суд звертає увагу на те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, при укладенні якого орендодавець розраховує на отримання орендних платежів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».
Підпункт 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України визначає, що податковим агентом платника податку – орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ухвалюючи рішення про повне задоволення  позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка довела належними доказами систематичність порушення ТОВ «Південь Агро Інвест» умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, що тягне за собою розірвання договору та стягнення пені й індексації, розмір яких, на думку суду, доведений позивачкою.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки дослідженні докази свідчать, що відповідачем неодноразово порушувалися умови договору щодо вчасної сплати орендної плати: у 2022 році орендна плата виплачена з затримкою у 193 дні, у 2023 році – у 105 днів, у 2024 – 5 днів.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення з відповідача пені, яка була обумовлена умовами договору. Оскільки відповідач допустив порушення договору щодо вчасної сплати орендної плати у зазначені вище строки, то має сплатити пеню. У межах заявлених позовних вимог розмір пені судом розраховано правильно.
Проте, колегія суддів не погоджується з розміром розрахованої судом індексації, оскільки він не відповідає умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно з пунктом 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:
Кi = І:100,
де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). 
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін – показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13 та підтримана Верховним Судом, зокрема у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).
Умовами укладеної 03 січня 2019 року додаткової угоди до договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» у пункті 4.1. передбачено, що сторони погодили розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 15,15% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена в п.2.5 додаткової угоди до договору оренди землі від 31 серпня 2018 року.
З інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру випливає, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,0, за 2023 рік – 1,051, за 2024 – 1,12.
Отже, орендна плата за 2022 рік становила 27 402,12 – 19,5% = 22 058,71 грн; за 2023 рік – 27 402,12 х 1,051 – 19,5% = 23 183,70 грн; за 2024 рік – 27 402,12 х 1,12 – 19,5% = 24 705,75 грн.
Таким чином несплачена відповідачем індексація за 2023 рік становила 1124,98 грн (23 183,70 – 22 058,72), а за 2024 – 1523,84 грн (24 705,75 – 22 058,72 – 1123,19). 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Південь Агро Інвест» про стягнення індексації шляхом зменшення її розміру до 2648,82 грн та зменшення загального розміру стягнення з 16 051,90 грн до 9068,28 грн. Рішення суду в частині вирішення інших позовних вимог зміні або скасуванню не підлягає, бо є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» задовольнити частково.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 серпня 2025 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення індексації змінити, зменшивши її розмір до 2648,82 грн та зменшивши загальний розмір стягнення з 16 051,90 грн до 9068,28 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий          О. В. Локтіонова

Судді         Т. В. Крамаренко         

О. О. Ямкова        

Повне судове рішення складено 15 грудня 2025 року.