Номер провадження 3/754/469/26
Справа №754/447/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України
04 лютого 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої у АДРЕСА_1 , за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №742575, ВАД №742576 від 11 січня 2026 року, ОСОБА_1 11 січня 2026 року о 10 год. 30 хв. за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , в присутності малолітньої дитини, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї доньки - ОСОБА_3 , а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, кидалась в бійку, штовхала, хапала за одяг, вдарила пляшкою по нозі, ображала брутальною лайкою, погрожувала, чим завдала шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 та завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , чим порушила пункти 14, 17 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та зазначила, що у неї з дочкою 11 січня 2026 року відбувся сімейний конфлікт на побутовому грунті, під час якого жодного фізичного та психологічного насильства вона не застосовувала ні до дочки, ні до онука, останній в цей час знаходився у своїй кімнаті та не був пристунім під час сварки. 
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Гасанов І.Д.о. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. 
Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вранці 11 січня 2026 року між нею і її матір`ю відбулася сварка на побутовому ґрунті під час якої її мама жодного фізичного та психологічного насильства ні до неї, ні до її сина не застосовувала. 
Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її представника, потерпілу ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися. 
Суд зауважує, що під поняттям "домашнє насильство" розуміється певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації. При цьому «домашнє насильство» - це не будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами. 
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено:
1/ рапорт старшого інспектора СПДН ВП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Мойсієнко М. від 11 січня 2026 року;
2/ письмова заява та письмові пояснення ОСОБА_4 від 11 січня 2026 року згідно яких її мати - ОСОБА_1 11 січня 2026 року о 09 год. 00 хв. розбудила її і її сина і почала виганяти їх з квартири, а також пусту пляшку з під шампанського кинула їй в ногу; 
3/ копія термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 11 січня 2026 року серії АА №484999.
Оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Сам лише факт наявності між матір`ю та донькою конфліктної ситуації, сварки, що в даному випадку підтверджується дослідженими доказами, не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 
Крім того, жодних доказів вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої дитини матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення. 
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно  ОСОБА_1  на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя