Справа № 560/10504/25
	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
іменем України
22 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. 
розглянувши заяву в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

20.01.2026 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 560/10504/25 про зобов`язання здійснення з перерахунку та виплати пенсії саме з 01 січня 2016 року за вислугу років розрахунку 85%.
В обґрунтування заяви зазначено, що 25 листопада 2025 року Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі № 560/10504/25 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Однак, рішенням суду не досліджено питання щодо здійснення з перерахунку та виплати пенсії саме з 01 січня 2016 року за вислугу років розрахунку 85%.
Пунктом 1 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відтак, оскільки рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у цій справі було ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тому подану заяву про ухвалення додаткового рішення судом розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на таке.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №560/10504/25 вирішено позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо здійснення з 01.12.2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву від 29.06.2021 №1550.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 85 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву від 29.06.2021 №1550, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.
Водночас у позовній заяві позивач також просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення.
Отже, як видно із рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.11.2025, вказані позовні вимоги судом вирішені не були.
При вирішенні вказаних позовних вимог суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законами України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі Закон № 3668-VI) та Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 року № 1166-VII (далі Закон №1166-VII) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Верховний Суд в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.
Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Згідно з матеріалами справи, пенсія позивачу встановлена та виплачувалась у розмірі 85% сум грошового забезпечення. Разом з тим, відповідач при перерахунку пенсії з 01.01.2016 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» здійснив перерахунок пенсії, та її основний розмір склав 70 % від грошового забезпечення.
За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2016.
Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо зменшення основного розміру пенсії позивача під час її перерахунку з 01.01.2016 на 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
З метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення відновлення його порушеного права, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.01.2016, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
За встановлених обставин заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №560/10504/25 необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №560/10504/25 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 85% сум грошового забезпечення до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 року з 01.01.2016 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розрахунку 85% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)  	
Головуючий суддя 		В.К. Блонський