Справа № 159/9168/25
Провадження № 3/159/186/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, яка надійшла від ГУ ДПС у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ПП «СКАЙ РОКЕТ», за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ставиться у вину, що вона будучи керівником ПП «СКАЙ РОКЕТ», як посадова особа, допустила несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб (код платежу 18010500) задекларованого відповідно до поданої до Володимирської ДПІ Головного управління ДПС у Волинській області податкової декларації з плати за землю (річна) на 2025 рік реєстр №9037543310 від 19.02.2025 (граничні терміни спати 30.10.2025 (за вересень 2025), фактична дата сплати 31.10.2025, чим порушено вимоги п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилась. Суд неодноразово направляв їй повістки про виклику у судове засідання поштовими відправленнями, які поверталися до суду без вручення: R 0610247088086 на 30.04.2025, R0610250332966 на 21.05.2025, крім того особа повідомлялася у протоколі про адміністративне правопорушення під особистий підпис про розгляд справи судом 14.04.2025. У протоколі про адміністративне правопорушення є відмітка про отримання нею другого примірника протоколу.
Європейський Суд з прав людини у п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
На підставі викладеного суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст.163-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Відповідно до п. 266.10.1 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Суддя, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП доводиться актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 05.09.2025, протоколом про адміністративне правопорушення №2290/03-20-04-041 від 09.12.2025, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та іншими матеріалами справи.
Однак, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує такий елемент верховенства права, як принцип пропорційності.
Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.
У рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
За положеннями ст.23,33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому, суд за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставіст.22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Суддя дійшов висновку, що накладення стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, не буде співмірним із вчиненим ОСОБА_1 діянням та буде перевищувати межі необхідності досягнення легітимної мети адміністративного стягнення, зокрема запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Мета адміністративного стягнення може бути досягнення іншими менш обтяжливими для порушника засобами.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 допустила несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, однак затримка є лише у один календарний день, а тому суттєвих наслідків вчинене правопорушення за собою не потягло, що не спростовується матеріалами справи; суддя вважає за можливе, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням.
Крім того, така позиція узгоджується з позицією Волинського апеляційного суду висловленою у постанові від 07.07.2025 у справі № 159/3494/25, яка прийнята за подібних до цієї справи обставин.

Керуючись ст.ст. 22, 221, 283, 284, 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого та обмежитись усним зауваженням.
На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

Суддя	Р. Я. Смалюх