Справа № 296/1110/26 
1-кп/296/406/26 

Вирок
Іменем України

03 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026065640000001 від 02.01.2026р., по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дениші Житомирського району, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше несудимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23.12.2025 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом перебували за адресою АДРЕСА_2 , де між ними раптово виник словесний конфлікт на грунті неприязних відносин. В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_3 дістав з правої штанини знизу ніж та, тримаючи його в правій руці, а лівою рукою тримаючи ОСОБА_4 , наніс чотири порізи в ділянку обличчя зліва.
У подальшому, коли потерпілий намагався захищатися в положенні стоячи, ОСОБА_3 , тримаючи у правій руці ніж, наніс поріз ОСОБА_4 у верхню ділянку правої руки, однак ОСОБА_4 хотів вихватити ніж, проте ОСОБА_3 здійснив поріз правої долоні між пальцями.
В результаті вказаних дій ОСОБА_3 умисно заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран на обличчі, правій верхній кінцівці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Прокурор направив до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні в порядку ст.302 КПК України.
Відповідно до положень ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Положеннями ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором ОСОБА_5 додані:
письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;
письмова заява потерпілого ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст.302 КПК України та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
матеріали досудового розслідування в 1 томі на 77 арк., в тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості; 
заява ОСОБА_3 з клопотанням про призначення покарання у виді штрафу.
Отже, учасникам судового провадження роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали, суд ухвалює вирок.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення (проступку) за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, і ці умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено. Пом`якшуючими обставинами суд зазначає визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, інвалідності не має, не працює – жодні офіційні дані не надано, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт, проте в мінімально визначеному строці. При цьому менш суворий вид покарання, передбачений санкцією частини 2 статті 125 КК України, а саме – штраф в розмірі від 850грн до 1700грн, не переконання суду не може бути призначений непрацюючому ОСОБА_3 , а в разі призначення такого виду покарання не буде досягнуто легітимної мети покарання. 
Приймаючи рішення про обрання даного виду та строку покарання, суд керується принципом, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Судові витрати відсутні. 
Запобіжний захід не обирався, арешт на майно не накладався, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.302, 368, 369, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому. 

Головуючий суддя       ОСОБА_7