707/4865/25 
2/707/376/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне.
17 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 17.03.2025-100002158. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі – 6 000,00 грн, строком на 168 днів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на дату подання позову утворилася заборгованість у сумі 16 680,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 грн, по процентам в розмірі 6 780,00 грн, комісії у розмірі 900,00 грн, по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 3 000,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Споживчий центр».
1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі у змішаній формі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін.
1.3. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими.
Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр».
Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. Додатково подав до суду документи щодо проходження ним військової служби. 
1.4. Відповідно технічна фіксація справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. 17 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 17.03.2025-100002158, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) E817 заявки, відповіді позичальника, інформаційного повідомлення щодо укладення даного договору. Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 168 днів з дати його надання, датою повернення зазначено - 31.08.2025.
Згідно з копією пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 17.03.2025-100002158 від 17.03.2025, підписаного відповідачем, містяться відомості про умови кредитування.
Згідно з копією пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) відповідачу надано інформацію про те, що тип кредиту – кредитна лінія, а основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту визначено в заявці.
Відповідно до п. 6 заявки, процентна ставка «стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Відповідно до п. 7. заявки, процентна ставка «економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Відповідно до п. 8. заявки, комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі – «комісія за надання», «комісія»; економічна сутність – плата за надання кредиту) – 5% від суми кредиту та дорівнює 300 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.
Договором встановлена неустойка: 90,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
У заявці також вказано, що реквізити належного позичальнику платіжного засобу для перерахування коштів є наступними: № 4790-72XX-XXXX-7332. 
Згідно з інформаційного повідомлення ОСОБА_1 надав згоду на передавання всім близьким та третім особам, зазначеним у даному інформаційному повідомленні, інформації про укладення споживачем фінансових послуг договору про споживчий кредит, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, процентів за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються в разі невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит або відповідно до законодавства України. У випадку відсутності згоди на таке передавання окремим особам, позичальник мав право вказати про це у полі для виключень.
Підписанням даного інформаційного повідомлення позичальник підтвердив, що повідомлений про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України.
Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 17.03.2025-100002158 від 17.03.2025 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank ID Національного банку.
2.2. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» ТОВ «УПР» Вих. №113-2111 від 21.11.2025 встановлено, що на платіжну картку клієнта 17 березня 2025 року об 18:16:23 перераховано кошти на суму 6 000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 683219475, призначення платежу: Видача за договором кредиту №17.03.2025-100002158.
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором від 17.03.2025, заборгованість відповідача становить 16 680,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 грн, по процентам в розмірі 6 780,00 грн, комісії у розмірі 900,00 грн, по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 3 000,00 грн.

3. Релевантні джерела права
3.1. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
3.2. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
3.3. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
3.4. Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка була чинною з 13.04.2022 до 17.08.2022, вказано, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
3.5. У постанові Верховного Суду від 14 травня 2021 року по справі № 502/1438/18 вказано, що дія частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд виснував, що укладення між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 17 березня 2025 року кредитного договору (оферти) № 17.03.2025-100002158 в електронній формі, відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позивачем було надано докази того, що ОСОБА_1 отримав суму кредиту.
4.2. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , позивач, окрім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Як установлено судом, відповідач згідно з копією довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) від 03.02.2026 № 1146, перебуває на військовій службі з 12 квітня 2017 року та по теперішній час. 
Зі змісту наданих відповідачем документів (довідки, службового посвідчення, посвідчення УБД) вбачається, що відповідач дійсно перебуває на військовій службі.
17 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 17.03.2025-100002158, в якому просив видати йому кредит в розмірі – 6 000,00 (шість тисяч гривень). 
Згаданий кредит за своєю сутністю не належить до категорії кредитів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду та/або автомобіля, кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії.
Таким чином, на позивача, як на військовослужбовця, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, дійсно поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Наведене дозволяє дійти висновку про те, що нарахування кредитором процентів за користування кредитом відповідачеві є неправомірним та суперечить вимогам закону.
4.3. Стосовно неустойки у розмірі 3 000,00 грн суд зазначає, що вказаний розмір коштів не підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
При цьому виключення зі змісту Законі України «Про споживче кредитування» норм щодо заборони стягнення під час воєнного стану з боржника неустойки за невиконання позикових (кредитних) зобов`язань немає правового значення, оскільки якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України (п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021року у справі №334/3161/17).
4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що з відповідача не можуть бути стягнуті відсотки за користування кредитом та неустойки і у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Задоволенню підлягають лише вимоги про стягнення тіла кредиту в розмірі 6 000,00 грн та комісії в розмірі 900,00 грн, які згідно з розрахунком позивача у загальному розмірі складають 6 900,00 грн.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (41,37%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1 002,15 грн.
5.2. У позовній заяві керуючись п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, сторона позивача надала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи і який включає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6 000,00 грн. Сторона позивача повідомила, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 17.03.2025-100002158 від 17.03.2025 у розмірі 6 900,00 грн (шість тисяч дев`ятсот гривень).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 002,15 грн (одна тисяча дві гривні п`ятнадцять копійок).
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ – 37356833, адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:   Н.  С.  Волкова