ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/10376/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.087.2025 року (головуючий суддя Лозицька І.О.) 
в адміністративній справі №160/10376/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 10.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.03.2025 року №046450015018 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності та про незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період трудової діяльності;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період трудової діяльності в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 26.02.1992 року по 31.12.2000 рік та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, відповідно до статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.10.2024 року.
Обґрунтовуючи зазначає, що відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії з інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, за його наявності. Вважає, що відповідач в порушення норм законодавства відмовив у призначені пенсії. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.03.2025 року №046450015018 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності та про незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період трудової діяльності.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період трудової діяльності в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 26.02.1992 року по 31.12.2000 рік.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності з врахуванням висновків суду. 
В решті позовних вимог – відмовлено. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що неповне написання по батькові в первинних документа, при тому, що судом достеменно встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , про що свідчать інші докази на підтвердження цього ж страхового стажу (трудова книжка), не є підставою для не зарахування спірного періоду до його страхового стажу. Також суд зазначає, що в рішенні ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії не оспорюються інші відомості, вказані в архівній довідці. Відтак періоди трудової діяльності позивача, в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 26.02.1992 року по 31.12.2000 рік підлягають до зарахування до страхового стажу. Таким чином, спірне рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. 
Разом з тим, з урахуванням дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважає за необхідне зобов`язати належний орган Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що надана позивачем на підтвердження стажу роботи в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 1992 по 200 роки архівна довідка від 19.02.2025 №Л-31 не взята до уваги, оскільки ПІБ позивача у ній не збігається з ПІБ позивача, зазначених у паспортних даних.
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується. 
Ухвалами суду від 15.10.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 15.12.2025 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.087.2025 року в адміністративній справі №160/10376/25 на п`ятнадцять днів.
У період з 19.12.2025 до 20.12.2025 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні. У період з 01.01.2026 до 05.01.2026 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється невідкладно з дня виходу судді-доповідача із відпустки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач має встановлену II групу інвалідності з 17.07.2024 року.
18.10.2024 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. 
Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 25.10.2024 №046450015018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки відсутній необхідний страховий стаж та не зараховано період роботи.
Зібравши необхідні документи, позивач, 24.01.2025 повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. 
Однак, рішенням Головного управління ПФУ в Житомирській області від 31.01.2024 №046450015018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки відсутня довідка про сплату соціальних внесків на позивача.
Позивач, знову 25.02.2025 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. 
Однак, рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області від 04.03.2025 №046450015018 позивачу знову відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, не зараховано період роботи в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 1992 року по 2000 рік, згідно архівної довідки від 19.02.2025 №Л-3, оскільки згідно акту №0400-011003-1/3934 від 19.02.2025, в первинних документах ПІБ позивача зазначено зі скороченням.
Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.03.2025 року №046450015018 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Стаття 44 Закону №1058-IV регламентує порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії. 
Згідно частини 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. 
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії визначені у ст.45 Закону №1058-IV. 
Так, згідно пункту 2 ч.1 вказаної статті Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини 2 статті 33 цього Закону №1058-IV виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.
У разі коли вимоги частини 2 статті 33 цього Закону №1058-IV виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.
Отже, пенсія з інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
Водночас порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (Порядок №22-1).
Згідно з п.1.1. Порядку №22-1:
заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); 
заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); 
заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); 
заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) -
подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію).
Відповідно до п. 1.8. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. 
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). 
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Відповідно до ст.30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".
Згідно з ч.1 ст.31 Закону № 1058-IV залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності.
Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп: 
до досягнення особою 23 років включно - 1 рік; 
від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки; 
від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки; 
від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; 
від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років; 
від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років;
від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років; 
від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років; 
від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років; 
від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років; 
від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років; 
від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років; 
від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; 
від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.
Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.
За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 його страховий стаж становить 10 років 01 місяць 28 днів.
При цьому, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 1992 року по 2000 рік, згідно архівної довідки від 19.02.2025 №Л-31 (оскільки згідно акту №0400-011003-1/3934 від 19.02.2025, в первинних документах ПІБ позивача зазначено зі скороченням).
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що поняття та порядок обчислення страхового стажу регламентує ст.14 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не менше мінімального страхового внеску, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.
Період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами соціального страхування, крім пенсій усіх видів (за винятком пенсії по інвалідності), включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.
Страховий стаж обчислюється за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а за періоди до 1 липня 2000 року - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).
Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. 
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи (за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), є трудова книжка. 
При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати стаж роботи на підставі інших первинних документів. 
У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.
До заяви про призначення пенсії позивачем надано трудову книжку та архівні довідки, в яких повно зазначено прізвище, ім`я та по-батькові позивача.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що дійсно стосовно написання по батькові у відомостях про заробітну плату позивача є скорочення. 
Проте такий недолік у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірний період до страхового стажу, оскільки особу підтверджено паспортними даними. Даними трудової книжки та архівними довідками.
Водночас, обов`язок щодо внесення достовірних, повних та правильних записів у документи первинного обліку підприємства про стаж та заробітну плату працівника в частині відомостей про прізвище, ім`я та по батькові працівника, покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. 
Недотримання цих правил не може мати негативні наслідки для особи, якої такі відомості стосуються, та не може впливати на її особисті права.
Отже, неповне написання по батькові в первинних документа, при тому, що судом достеменно встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , про що свідчать інші докази на підтвердження цього ж страхового стажу (трудова книжка), не є підставою для не зарахування спірного періоду до його страхового стажу. 
Також суд зазначає, що в рішенні ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії не оспорюються інші відомості, вказані в архівній довідці.
Відтак періоди трудової діяльності позивача, в Об`єднанні фермерських господарств «Кільченські зорі» з 26.02.1992 року по 31.12.2000 рік підлягають до зарахування до страхового стажу.
Як наслідок, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.03.2025 року №046450015018 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності є протиправним та підлягає скасуванню.
Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.01.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко