УХВАЛА
 
26 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 206/2608/22
провадження № 61-11006ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства«Національна атомнаенергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електростанція» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, надбавки за безперервний стаж роботи,
встановив:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Національна атомнаенергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електростанція» (далі - АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП«ЗАЕС»), у якому просив суд: визнати незаконним наказ ВП «ЗАЕС» від 13 червня 2022 року № 226-кз; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»; стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 16 липня 2019 року по 16 липня 2020 року тривалістю 4 календарні дні, з 16 липня 2020 року по 16 липня 2021 року тривалістю 28 календарних днів, з 16 липня 2021 року по 10 лютого 2022 року тривалістю 17 календарних днів; стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 20 травня 2022 року по 13 червня 2022 року; стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на користь ОСОБА_1 надбавку за безперервний стаж роботи у електроенергетичній галузі за березень, квітень, травень та червень 2022 року.
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 29 січня 2025 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі скасовано та ухвалено в зазначеній частині позовних вимог нове рішення про задоволення позову.
Визнано незаконним наказ ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 13 червня 2022 року № 226-кз про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом».
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заробітної плати, здійснення компенсації за невикористану відпустку скасовано.
Справу № 206/2608/22 в зазначеній частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення надбавки залишено без змін.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2025 року прийнято відмову від позовуОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» у частині стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на користь  ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпусткуза період з 16 липня 2019 року по16 липня 2020 року тривалістю4 календарні дні, з 16липня 2020 року по 16 липня 2021 року тривалістю 28 календарних днів, з 16 липня 2021 року по 10 лютого 2022 року тривалістю 17 календарних днів, визнано нечинним рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від29 листопада 2022 року в цій частині та закрито провадження у цивільній справіщодо цих вимог.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2025 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 276 286, 72 грн з утриманням із цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.
Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь держави судовий збір у сумі 14 269, 11 грн.
Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вишнякової І. О. про виправлення описки у постанові Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2025 року.
Доповнено резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2025 року шляхом зазначення абзацу наступного змісту:
«Стягнути з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 20 травня 2022 року по 13 червня 2022 року у сумі 36 694, 33 грн з утриманням із цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вишнякової І. О. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 50 000, 00 грн.
В іншій частині заяви відмовити.»
21 листопада 2025 року представник заявника  ОСОБА_1 - адвокат Вишнякова І. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року у вказаній справі.
Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, від 12 жовтня 2021 року в справі № 233/2021/19, від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, від 05 жовтня 2023 року в справі № 824/142/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко