ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/17634/24 пров. № А/857/18618/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Довгої О.І.,
Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Андрусів У.Б.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Львів 24 квітня 2025 року, у справі №380/17634/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В :

19.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач - 2) в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №913070194397 від 03.06.2024 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”; зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 27.05.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3732-XII “Про державну службу” та розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII “Про державну службу” та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідок, виданих військовою частиною НОМЕР_1 від 27.05.2024 №28, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 27.05.2024 №29 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.06.2024 №913070194397 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку - переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести з 27.05.2024 ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ “Про державну службу” та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , від 27.05.2024 №28 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 27.05.2024 №29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ст.37 даного Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII, зокрема щодо наявності стажу державної служби. Суд першої інстанції зазначив, що у спірному випадку позивач має право на переведення її на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.06.2024 №913070194397 є протиправним та підлягає скасуванню. Суд першої інстанції вказав, що суд не бере до уваги доводи відповідача про недоцільність виплати пенсії за Законом №889-VIII через те, що розрахований розмір пенсії буде меншим ніж той, яка виплачується за Законом №1058-IV, оскільки саме пенсіонер має право вирішити, який вид пенсії він бажає отримувати за умови додержання вимог, передбачених законом. При цьому суд зазначив, що переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII та проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що прийняв рішення – ГУ ПФУ в Донецькій області.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Донецькій області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно прийнято рішення № 913070194397 від 03.06.2024 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 за № 889-VIII не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом №3723, та скасовано постанову КМУ від 31.05.2000 № 865, тому підстави для перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37 Закону № 3723, відсутні.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає частково.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що з 13.07.2009 до 30.09.2017 позивачка отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-XII.
За змістом протоколу про призначення пенсії №194397 від 20.08.2009 станом на 13.07.2009 позивачка мала стаж державного службовця 15 років 1 місяць 13 днів та загальний стаж 34 роки 2 місяці 20 днів.
Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02.08.1976 ОСОБА_1 після призначення пенсії (31.08.2009) працювала: на посадах головного спеціаліста фінансового відділу у зв`язку з організаційними заходами (з 01.12.2007 до 18.06.2021), спеціаліста (з 19.06.2021 до 02.11.2023) у військовій частині НОМЕР_1 .
Відомостями трудової книжки також підтверджено, що ОСОБА_1 присвоєно: 
- 12.04.2007 8 ранг державного службовця;
- 01.05.2016 7 ранг державного службовця;
- 01.05.2019 6 ранг державного службовця.
Ці записи підтверджують трудову діяльність позивачки після призначення пенсії державного службовця (13.07.2009) на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, присвоєння рангів державного службовця. 
З 01.10.2017 ОСОБА_1 автоматично переведено на пенсію за віком згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058, що підтверджується листом від 11.04.2024 №1300-5903-8/58320.
Станом на 01.04.2024 розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 48 років 07 місяців 07 днів, про що свідчить перерахунок пенсії від 24.05.2024.
27.05.2024 позивачка звернулася до відповідача-2 із заявою про перерахунок пенсії – щодо переходу на пенсію за Законом України “Про державну службу”.
До заяви додала довідки від 27.05.2024 №29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) та від 27.05.2024 №28 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Донецькій області. 
За результатами розгляду заяви відповідач-1 прийняв рішення від 03.06.2024 №913070194397.
За змістом рішення: “ ОСОБА_1 станом на дату звернення отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у період з 13.07.2009 до 30.09.2017 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу”. З 01.10.2017 її переведено на пенсію за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У результаті проведення перерахунку пенсії на дату звернення 27.05.2024 за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії за віком з надбавками згідно Закону України “Про державну службу” становить 6180,24, що є меншим ніж отримує заявниця на даний час– 9589,13 грн.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ “Про державну службу” та яким не передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям згідно додатково наданих довідок про заробітну плату.
На дату звернення за перерахунком пенсії, щодо переходу з виду на вид, ОСОБА_1 надала довідки про складові заробітної плати №28 від 27.05.2024, №29 від 27.05.2024 станом на травень 2024. Для проведення перерахунку – переходу з виду на вид з використанням вказаних довідок відсутні законні підстави.
Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у перерахунку пенсії– перехід з пенсії за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу”.
Вважаючи рішення про відмову у перерахунку та переході на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” протиправним, позивачка пред`явила цей позов.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Так, пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII).
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723- ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI “Прикінцевих та перехідних положень” Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України “Про державну службу” №3723-ХІІ від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, розділом XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, від 17 травня 2021 року у справі № 607/5615/17.
Так, механізм обчислення стажу державної служби визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, згідно з пунктом 4 якого до стажу державної служби зараховуються час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону №889-VIII.
Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону.
Відповідно до пункту 8 “Прикінцевих та перехідних положень” Закону №889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.
Тобто, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Так, матеріалами справи підтверджується, що у період з 13.07.2009 по 30.09.2017 позивач отримувала пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ, а з 01.10.2017 позивача переведено на пенсію за віком, обчислену на загальних підставах за Законом №1058.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. 4-7 Розділу ХV Перехідних положень Закону №1058, особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України, в тому числі “Про державну службу” із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.
Отже, суд апеляційної інстанції констатує, що оскільки позивачу призначено пенсію на підставі Закону 3723-ХІІ, а згодом переведено його пенсію на підставі вимог Закону №1058-ІV, то за його заявою відповідно до вимог п. 4-7 Розділу ХV Перехідних положень Закону №1058 позивача може бути переведено на пенсію, яку пенсіонер отримував до переведення відповідно до Закону № 1058-ІV. 
Зазначене дає можливість суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що позивач має право на переведення його на пенсію за віком, призначену йому 13.07.2009, відповідно до вимог Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. 
Зважаючи на встановлені у справі обставини та досліджені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що право позивача на переведення її на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII є гарантоване законом, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №913070194397 від 03.06.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, а тому з такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки таке право позивача чітко передбачено п. 4-7 Розділу ХV Перехідних положень Закону №1058.
Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідним зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 “Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб” затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців.
Так, на момент звернення позивача з заявою 27.05.2024, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 “Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
У матеріалах справи наявні довідки, видані військовою частиною НОМЕР_1 , від 27.05.2024 №28 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 27.05.2024 №29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) і такі довідки видані за формами, затвердженими постановою №1-3, та були надані відповідачу під час звернення із заявою про переведення – перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки при первинному зверненні позивача за призначенням пенсії у 2009 році, ним було обрано пенсію державного службовця, передбачену ч. 1ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відсутні підстави вважати, що в цьому випадку йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» вперше, а відтак за таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач має право на переведення з пенсії по віку за Законом №1058 на пенсію відповідно до Закону № 3723-XII з врахуванням довідок від 27.05.2025 №28 та №29.
Проте суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17) визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.
Підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін. Однак, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.
Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість прийнятого оскаржуваного рішення та право позивача обирати певний вид пенсії, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде, окрім визнання протиправним та скасування вказаного рішення, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, як орган, який розглядав заяву позивача про переведення з одного виду пенсії на інший, повторно розглянути вказану заяву позивача.
Водночас з врахуванням висновків суду та правового регулювання спірних правовідносин пенсіонер, зважаючи на ту обставину, що розмір пенсії за Законом №3723-ХII за яким була призначена вперше в разі переведення буде меншим ніж той, яка виплачується за Законом №1058-IV, має право вирішити реалізувати чи відкликати подану заяву.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач, якому пенсію призначено на підставі Закону № 3723-ХІІ, та якого переведено на пенсію за Законом №1058, має право на переведення на пенсію яку він отримував при первинному призначені, що не було належним чином вирішено відповідачем при розгляді заяви позивача, у зв`язку з чим, за окреслених обставин належним способом захисту буде зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача про переведення.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи частково не відповідають, що має наслідком часткового скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову частково.
Керуючись статтями 241, 243, 245, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі №380/17634/24 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести з 27.05.2024 ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ “Про державну службу” та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , від 27.05.2024 №28 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 27.05.2024 №29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) скасувати та прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з 27.05.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3732-XII “Про державну службу” та розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII “Про державну службу”.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі №380/17634/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний