УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/1770/25 Головуючий у 1-й інст. Біднина  О. В. 
Категорія 60 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Павицької Т.М.,
за участю секретаря    Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/1770/25 за  позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 6 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Біднини О. В.,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому  2025  року позивач   звернувся  до суду  з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 .
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 9 липня 2021 року у справі №240/8951/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії його батьку як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. На виконання рішення суду ГУ ПФУ України в Житомирській області було проведено донарахування коштів в розмірі 393229,80 грн. 
Після смерті батька він як спадкоємець прийняв спадщину, проте при зверненні до відповідача про виплату коштів за рішенням суду йому було відмовлено.
Таким чином, просив суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування неодержане за життя його батьком ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 393 229,80 грн. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 6 травня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування недоотримане за життя його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії в розмірі 393 229,80 грн.
Вирішено питання про стягнення судових витрат.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Зокрема, зазначає, що законодавець передбачає проведення зміни способу та порядку виконання судового рішення виключно за діючим на момент звернення до суду виконавчим провадженням.
Вважає, що при вирішенні даного спору суд не врахував положення законодавства.
Так, відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно з частиною другою статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.
Відповідно до статті 63 Закону № 786, фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.
Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня – Пенсійний фонд України.
Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
Тому рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.
Таким чином, покладений судом обов`язок вчинити дії щодо перерахунку і виплати коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виконаний ГУПФУ в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду.
Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
З 01.01.2013 року набув чинності Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (надалі — Закон № 4901).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4901, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримував пенсію за віком, обчислену згідно з Законом 1058, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з 155 від 10.02.2024 року. Пенсія за лютий 2024 року не виплачена.
На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 з урахуванням змін, внесених рішенням Сьомим апеляційним адміністративним судом від 29.11.2021 № 240/8951/20, ОСОБА_2 з 12.09.2019 здійснено нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 373741,80 грн., яка не виплачена.
Невиплачена  у  зв`язку  зі  смертю  пенсіонера  пенсія  за  лютий  2024  року  в  сумі 17332,11  грн.  в  подальшому  відповідно  до  статті  52  Закону  1058  була  виплачена позивачу  згідно  з його  заявою  від  06.03.2024  року та  доданих  до  неї документів. Дані заявника ОСОБА_1 як спадкоємця обліковані та внесені до підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ для проведення виплати коштів в сумі 373741,80 грн. за датою набрання рішенням суду законної сили при надходженні фінансування.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року у справі №240/8951/20 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 , зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 року у справі №240/8951/20 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року скасовано в частині задоволення позовних вимог за період з 17 липня 2018 року по 11 вересня 2019 року. В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року залишено без змін.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою Овруцької державної нотаріальної контори від 18.10.2024 №1986/02-14, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 . 
Листом від 28.11.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 , що рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/8951/20 виконано в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Сума доплати по перерахунку пенсії ОСОБА_2 , проведеного з урахуванням підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення за період з 12.09.2019 по 31.12.2022 становить 393229,80 грн.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
Відповідно до статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1277 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону, де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Положення частин 2, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Як свідчать матеріали справи, позивач є єдиним спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_2 .
Відтак, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, позивач як спадкоємець за законом першої черги набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на отримання неодержаної за життя його батьком перерахованої пенсії.
Таку ж правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі №220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі №428/10113/20.
Оскільки ОСОБА_2 за життя не отримав нараховане підвищення до пенсії у сумі 393 229,80 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач як спадкоємець після смерті ОСОБА_2 набув право на отримання нарахованого підвищення до пенсії.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 6 травня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуюча                                Судді: