Справа № 738/2253/25 
№ провадження 3/738/3/2026    

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року          місто Мена 

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:
судді - Волошиної Н.В.
з участю секретаря судового засідання – Шугалій А.С., 
захисника – Рудницької А.В.
розглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП - НОМЕР_1 
 
за ч.1 ст. 130 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,
 
В С Т А H О В И В:
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення при наступних обставинах.
25 вересня 2025 року о 16.33 год. ОСОБА_1 по вул. Чернігівський шлях, 126 у м. Мена Корюківського району Чернігівської області керував автомобілем марки ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Захисник Рудницька А.В. в судовому засіданні просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства. Захисник посилається на те, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, не повідомили причину зупинки водію, а тому, на думку захисника, зупинка транспортного засобу без законних підстав робить всі подальші дії поліцейських незаконними (доктрина плодів отруєного дерева). Сторона захисту стверджує, що всі ознаки сп`яніння, вказані у Акті огляду, а саме порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, є наслідком гострого хворобливого стану, пов`язаного з отриманням ОСОБА_1 бойового поранення під час захисту Батьківщини, а тому інспектор поліції помилково кваліфікував симптоми бойової травми як стан алкогольного сп`яніння. Також захисник посилається на те, що як працівниками поліції, так і лікарем порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.8 Розділу III Інструкції № 1452/735 медичний огляд проведено без обов`язкового лабораторного дослідження. На думку захисника, у матеріалах справи немає належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 .. 
Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Пункт 1.3 ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі – ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДРУ країни встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування водієм автомобілем у стані алкогольного сп`яніння є грубим умисним порушенням п. 2.9 «а» ПДР України та утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно з п. 6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І Інструкції).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції).
Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь – які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені результати огляду на стан сп`яніння – 0,96 %, з якими не погодився ОСОБА_1 про що зазначив у Акті; 
- результатами тестування на алкоголь, проведеного інспектором поліції 25 вересня 2025 року о 16:36 год за допомогою приладу «Алкотест 6810» ARCE-0175, згідно з яким результат тесту 0,96 проміле;
- результатами тестування на алкоголь, проведеного лікарем наркологом КНП «Менська міська лікарня» 25 вересня 2025 року о 17:04 год за допомогою приладу «Алкотест 6826» ARCE-0116, згідно з яким результат тесту 0,82 проміле;
- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №34 від 25 вересня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.
Під час судового розгляду справи було відтворено відеозапис, який є безперервним та міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 25 вересня 2025 року о 16:33 год. по вул. Чернігівський шлях, 126 у м. Мена Корюківського району Чернігівської області зупинено автомобіль марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля автомобіля перебуває водій ОСОБА_1 .. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 надає документи, що посвідчують його особу та на транспортний засіб. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відчутний запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні, на що ОСОБА_1 погодився продути прилад на місці. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що вживав енергетичний напій та показав банку з-під напою, при цьому не заперечував, що напередодні вживав алкогольні напої. Працівник поліції розкриває запакований мундштук та вставляє його у прилад, робить пробний забір повітря, після чого пропонує ОСОБА_1 продути прилад. ОСОБА_1 продуває технічний прилад, після продування якого прилад показує 0,96%. Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння і стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 висловлює сумніви з приводу достовірності показників приладу, на що йому працівники поліції пропонують проїхати до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився та був доставлений працівниками поліції до КНП «Менська міська лікарня». У КНП «Менська міська лікарня» огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено лікарем наркологом ОСОБА_3 у присутності поліцейських та зафіксовано на бодікамеру поліцейського. На запитання лікаря ОСОБА_1 повідомив, що вживав енергетичний напій під час керування транспортним засобом, десь близько годину тому. За результатами проведеного огляду лікарем надано висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який було зроблено на підставі встановлений клінічних ознак та за допомогою спеціального технічного засобу. Після продування приладу ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами тестування на алкоголь, як стверджує про це захисник.
Згідно з Актом №34 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 вересня 2025 року, наданим КНП «Менська міська лікарня», цього ж дня о 17-04 год. лікарем наркологом Менської міської лікарні ОСОБА_3 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, під час якого було встановлено, що поведінка особи злегка загальмована, скарги відсутні; стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості – не порушений; мовна здатність – злегка змазана; вегетативно-судинні реакції: стан шкірних покриттів – гіперемія обличчя, склер (почервоніння обличчя, очей); дихання – не змінене, пульс 100, зіниці – незмінені; реакція на світло – млява; ністагм при погляді вбік є; рухова сфера: міміка: млява; хода - розкидання ніг під час ходьби, незначне хитання в позі Ромберга і розвороті; запах алкоголю з рота – є; ознак нервово-психічних захворювань немає, зі слів обстежуваного перенесених травм немає. 
У Акті наявні відомості про використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, а саме приладу Драгер, та результат продування приладу – 0,82 %. Зроблено висновок та діагноз за результатами огляду – алкогольне сп`яніння. 
Після складання та надання лікарем наркологом Висноку та Акту медичного огляду працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП України, та працівниками поліції було складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого поліцейський оголосив текст протоколу ОСОБА_1 , запропонував йому надати пояснення, поставити підписи у протоколі, на що ОСОБА_1 погодився, поставив підписи у протоколі про адміністративне правопорушення, після чого отримав його примірник. Працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та надали йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. 
Крім того, згідно з витягом з Журналу реєстрації медичних оглядів, 25.09.2025 о 16.53год. ОСОБА_1 пройшов огляд, діагноз алкогольне сп`яніння – 0,82%.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що працює лікарем психіатром-наркологом у КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради, 25 вересня 2025 року проводив огляд ОСОБА_1 , який був доставлений працівниками поліції до КНП «Менська міська лікарня», на стан алкогольного сп`яніння. На підставі встановлених клінічних ознак та за допомогою приладу Драгер, ним було зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Всі клінічні ознаки, які були встановлені, вказані у Акті огляду. Вважає, що отримані ОСОБА_1 травми внаслідок бойового поранення фактично не пов`язані з тими клінічними ознаками, які були встановлені під час медичного огляду, опосередковано можуть бути пов`язані лише з хитанням в позі Ромберга, але жодним чином не спростовують наявність у нього такої ознаки як запах алкоголю. У ОСОБА_1 не відбиралися зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, оскільки таке лабораторне дослідження проводиться лише у разі наявності підозри, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння або під впливом психотропних речовин, лікарських препаратів, а також коли водієм вчинено ДТП з потерпілими. В даному випадку такої необхідності у проведенні лабораторних досліджень не було. 
Доводи захисника про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам Закону, складений уповноваженою особою з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП, та містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , яке полягає у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм, та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення. Істотних недоліків при складанні протоколу, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Отже, критика змісту протоколу про адміністративне правопорушення, є необґрунтованою, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу не звертався, дії інспекторів поліції під час складання стосовно нього протоколу про адміністративні правопорушення не оскаржував.
Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписами з відеореєстратора та з нагрудної бодікамери поліцейського,  з яких, окрім вищевказаного, вбачається, що ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля, інших осіб у салоні автомобіля не було, при цьому він не заперечував, що саме він керував транспортним засобом, автомобіль ОСОБА_1 знаходився поряд з патрульним автомобілем поліцейських, який зупинився на узбіччі дороги, переслідуючи інший транспортний засіб. В той час, коли поліцейські паркувалися на узбіччі дороги, там не було інших припаркованих транспортних засобів. 
Окрім того, захисник посилається на безпідставне зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що само по собі підтверджує факт керування ним транспортним засобом. 
З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.
Щодо доводів захисника про те, що інспектор поліції помилково кваліфікував симптоми бойової травми як стан алкогольного сп`яніння, то суд не бере їх до уваги, оскільки запах алкоголю з рота є нормативно визначеною ознакою алкогольного сп`яніння (п. 3 розділу І Інструкції), при цьому, законодавством не передбачено будь-яких спеціальних засобів чи певного порядку того, яким чином поліцейський має установлювати дану ознаку. Відтак, слід дійти висновку, що за нормативним регулюванням даних відносин, така ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським може бути установлена за допомогою дистанційних органів чуття, що сприймають подразнення на відстані, а саме нюху. Будь-який відеозапис, на даному етапі розвиту технологій, не передає запахів, а тому суд позбавлений можливості при перегляді відеозапису з`ясувати наявність чи відсутність запаху алкоголю з рота ОСОБА_1 .. Положеннями Інструкції передбачено таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, і за змістом норм Інструкції саме працівник поліції приймає рішення про проведення огляду водія якщо є ознаки сп`яніння, а відтак саме поліцейський визначений уповноваженою особою на виявлення у водія ознак сп`яніння. Оскільки саме працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та поліцейський спілкувався з водієм у безпосередній близькості, поліцейський перебував при виконанні службових обов`язків і уповноважений на виявлення ознак сп`яніння у водіїв, та відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 , про що і зазначив йому. В свою чергу ОСОБА_1 не заперечував вживання алкогольних напоїв напередодні. Інші ознаки алкогольного сп`яніння працівниками поліції не були встановлені.
Окрім того, захисником не надано суду медичну документацію щодо ОСОБА_1 , про яку вона зазначала у клопотанні про долучення доказів від 18 грудня 2025 року.
Критика дій працівників поліції у даному випадку є безпредметною, з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.
Щодо твердження адвоката про не проведення жодного лабораторного дослідження (скринінгових лабораторних досліджень або досліджень методом газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором, слід зазначити, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначено розділом IIІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Вказаним розділом передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Аналіз закріплених в Інструкції норм дає змогу дійти висновку, що проведення лабораторних досліджень біологічного середовища, обов`язкове при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння лише у випадку, коли водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Згідно з п. 8 Розділу I Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, проведення дослідження біологічного середовища під час огляду ОСОБА_1 в медичному закладі не було обов`язковим. Проте, ОСОБА_1 мав право самостійно здати необхідні зразки біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження, але цього не зробив. 
Слід зауважити, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Тобто встановлення діагнозу на підставі проведеного огляду є медичним, а не юридичним аспектом та не може встановлюватися судом самостійно, так як суд не може використовувати під час розгляду справи інші знання крім правових.
В той же час, відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду. Аналогічні положення міститься у п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.
Проте, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не оскаржували дії працівників поліції та проведений ними та лікарем огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча мали для цього достатньо часу.
Відповідно до вказаного Порядку, огляд в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння може бути проведено за допомогою спеціальної вимірювальної техніки, до якої серед іншого відноситься і прилад "Драгер", або ж за допомогою проведення лабораторних досліджень.
Вказаним Порядком встановлено обов`язковість проведення лабораторних досліджень лише з метою виявлення наркотичного чи психотропного сп`яніння. Обов`язок проведення лабораторних досліджень для визнання стану алкогольного сп`яніння вказаним Порядком не передбачена. В свою чергу це нівелює твердження захисника про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з проведенням дослідження за допомогою приладу «Драгер» та не проведення лабораторного дослідження.
Так, згідно з вищевказаною Інструкцією, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Відповідно до роз`яснень ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №11/08/1401 від 10.11.2023 року стан сп`яніння особи встановлюється на основі клінічного обстеження. Лабораторне тестування застосовується для уточнення наркотичної речовини, яка спричинила стан сп`яніння, є обов`язковим. Водночас, обсяг клінічного, лабораторного та інструментального обстеження визначається в кожному випадку індивідуально. Застосування лабораторних методів (імунохрамотагрофічних, хроматографічних, спектрографічних та ін.) обстеження водіїв розглядається медичним працівником в кожному випадку індивідаульно.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції або лікаря у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними у протоколі фактичними обставинами або намір пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу у відповідній графі протоколу він не висловлював. 
За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що відповідають обставинам справи.
Дані протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання його довірителем уникнути встановленої Законом відповідальності за вчинене. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, з ознаками алкогольного сп`яніння, у стані алкогольного сп`яніння та навіть просто стомленому водію.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на транспорті, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відсутні.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, його вік, майновий та сімейний стан, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, установленому санкцією частини першої статті 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі викладеного, кеpуючись ч.1 ст. 130, статтями 283, 294 КУпАП, суд – 
П О С Т А H О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у Чернігівській області/Чернігівська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA 528999980313070149000025001, код класифікації доходів 21081300, призначення: «адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху», з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Роз`яснити положення статей 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу. 
 
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. 

 
Суддя    Н. В. Волошина