Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Справа№200/8483/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (юридична адреса: 88008, м. Ужгород, площа Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063); Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач 2). Просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 052530002779 від 17.10.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 19 років 06 місяців 12 днів (станом на 14.09.2021 року) набутий ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 вересня 2021 року по 22 квітня 2024 року 2 роки 7 місяців 8 днів та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій з 22 квітня 2024 року з урахуванням висновків суду по даній справі; 3) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 052530002779 від 22.08.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 жовтня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 19 років 06 місяців 12 днів (станом на 14.09.2021 року) набутий ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком №1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23 квітня 2024 року по 31 жовтня 2024 року 6 місяців 8 днів з урахуванням висновків суду по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 052530002779 від 17.10.2025 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 052530002779 від 22.08.2025 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
ОСОБА_1 вважає вказане вище рішення відповідача протиправним, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду (суддя Голуб В.А.) від 17 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі № 200/8483/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
На підставі розпорядження керівника апарату суду № 676 від 25 грудня 2025 року проведений повторний автоматичний розподіл справи зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади, справа передана на розгляд судді Тарасенку І.М.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року, суддею Тарасенко І.М. було прийнято справу № 200/8483/25 до свого провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В період з 26 січня 2026 року по 30 січня 2026 року суддя Тарасенко І.М. знаходився у відпустці.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року по справі № 200/9155/24 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025 року у справі № 200/9155/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надану 31.10.2024 року та винесено рішення від 22.08.2025 року №052530002779, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Представник відповідача 2 зазначив, що вік заявника на дату звернення: 39 років 10 місяців 27 днів. Страховий стаж заявника становить: 19 років 04 місяців 03 днів. Пільговий стаж за списком № 1: 11 рік 02 місяців 27 днів. Підсумок по стажу з урахуванням кратності + додаткові роки (за Список 1): 30 років 04 місяці 03 дні.
Стаж роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України (20 років): 19 років 01 місяців 22 днів.
Стаж роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України (по Пост. 202 - 25 років): 24 років 00 місяців 29 днів.
Військова служба в особливий період з урахуванням кратності 1:3: 10 років 09 місяців 12 днів.
Крім того, представник відповідача 2 зазначив, що час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Пільговий стаж роботи на провідних професіях складає 09 років 06 місяців 26 днів.
Враховуючи вищезазначене період проходження військової служби який зараховується до пільгового стажу на провідних професіях складає 09 років 06 місяців 26 днів.
Загальний пільговий стаж на провідних професіях складає 19 років 01 місяць 22 дні.
В зв`язку з вищевикладеним та за результатами повторно розгляду документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 22.08.2025 року повторно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Враховуючи вищевикладене, представник відповідача 2 просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії у справі № 200/8483/25, - в повному обсязі.
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач 2 не спростував обґрунтованих позовних вимог позивача, у зв`язку з чим просив суд відмовити відповідачу 2 у задоволенні його відзиву на позов, а позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, був повідомлений про розгляду справи судом засобами електронної пошти, своїм правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву. 
У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 . Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .
14 вересня 2021 року позивач звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.09.2021 року № 052530002779 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах.
Відповідно до вказаного рішення, страховий стаж позивача становить 26 років 02 місяці 06 днів (в тому числі додатково за повних 10 років на підземних роботах). Пільговий стаж роботи становить 13 років 07 місяців 07 днів. Документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 10 років.
Не погоджуючись із рішенням від 22.09.2021 року № 052530002779 позивач звертався до суду із позовною заявою.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі № 200/14498/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково: 1) визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 052530002779 від 22.09.2021 року; 2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 вересня 2021 року з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22 лютого 1992 року «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», застосувавши при розрахунку стажу Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу роботи позивача за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження ним військової служби за контрактом – 02 вересня 2021 року, а періоди безпосередньої участі позивача в АТО та ООС з 03 грудня 2018 року по 05 березня 2019 року, з 14 березня 2019 року по 10 червня 2019 року, з 02 липня 2019 року по 08 липня 2019 року, з 11 серпня 2019 року по 12 серпня 2019 року, з 02 вересня 2019 року по 28 жовтня 2019 року, з 07 листопада 2019 року по 25 грудня 2019 року, з 04 січня 2020 року по 18 травня 2020 року, з 23 травня 2020 року по 20 липня 2020 року, з 26 липня 2020 року по 28 грудня 2020 року , з 18 січня 2021 року по 22 березня 2021 року, з 28 березня 2021 року по 07 квітня 2021 року, з 17 квітня 2021 року по 20 липня 2021 року, з 30 липня 2021 року по 01 вересня 2021 року, з 03 вересня 2021 року по 14 вересня 2021 року - із розрахунку один місяць служби за три місяці.
Рішенням суду від 24.01.2023 року у справі № 200/14498/21 встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 , запис № 45 – позивач 24 травня 2017 року прийнятий машиністом гірничо-вимоєчних машин 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (нак. № 526 кпр від 19.05.2017 року).
Судом встановлено, що 27 вересня 2018 року позивачем був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки. 13 липня 2021 року позивачем був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на рік (контракт набирає чинності з 27 вересня 2021 року).
Наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 27 вересня 2018 року № 2020 ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом з 27 вересня 2018 року.
Відповідно до витягу з наказу начальника військово-медичного клінічного центру західного регіону від 26 серпня 2021 року № 29-РС з ОСОБА_1 укладено новий контракт про проходження військової служби.
Відповідно до довідки 8 окремої автомобільної санітарної роти від 07 жовтня 2021 року № 65, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 03 грудня 2018 року по теперішній час. З 27 вересня 2018 року позивач проходить військову службу за контрактом.
Як вбачається з надано розрахунку стажу (РС-право), на виконання рішення суду від 24.01.2023 року у справі №200/14498/21 (дата звернення 14.09.2021 року), за позивачем, станом на 14.09.2021 року, обліковувався наступний стаж роботи: 20 років 02 місяці 5 днів, в тому числі роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) – 20 років 4 місяці 25 днів (заниження ПВ за «Роботи підземні, професії за пост. № 202 (25)» на 40 років).
Разом з тим, 31.10.2024 року позивач особисто звернувся до відділу обслуговування громадян № 23 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою № 8841 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке своїм рішення № 052530002779 від 07.11.2024 року відмовило позивачу у призначенні пенсії. У рішенні зазначено наступне: 
Вік заявника: 39 років 10 місяців 27 днів; Страховий стаж заявника становить: 19 років 4 місяця 1 день; Пільговий стаж заявника, роботи підземні, професії за пост.202 (25 років), становить: 10 років 10 місяців 10 днів; Пільговий стаж заявника, роботи підземні, провідні професії (20 років), становить: 8 років 11 місяців 17 днів; всього для розрахунку стаж, з урахуванням додаткових років за сп.1 становить: 29 років 4 місяця 1 день. 
За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.
Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області під час розгляду заяви позивача від 31.10.2024 обраховано його страховий та пільговий стажу у меншому розмірі, ніж встановлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області (на виконання рішення суду від 24.01.2023 року у справі № 200/14498/21) станом на 14.09.2021 року.
З 14.09.2021 року позивач продовжував проходити військову служби, про що свідчать, зокрема, 8 окремої автомобільної санітарної роти від 15.04.2024 року № 64, 65 «про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення», які видані позивачу про те, що він дійсно в період з 03.12.2018 року по 05.03.2019 року, з 14.03.2019 року по 10.06.2019 року, з 02.07.2019 року по 08.07.2019 року, з 11.08.2019 року по 12.08.2019 року, з 02.09.2019 року по 28.10.2019 року, з 07.11.2019 року по 25.12.2019 року, з 04.01.2020 року по 18.05.2020 року, з 23.05.2020 року по 20.07.2020 року, з 26.07.2020 року по 28.12.2020 року, з 18.01.2021 року по 22.03.2021 року, з 28.03.2021 року по 07.04.2021 року, з 17.04.2021 року по 20.07.2021 року, з 30.07.2021 року по 01.09.2021 року, з 03.09.2021 року по 29.10.2021 року, з 03.11.2021 року по 14.12.2021 року, з 24.12.2021 року по 23.02.2022 року, з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року, з 20.06.2022 року по 30.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 06.10.2022 року, з 07.10.2022 року по 15.01.2023 року, з 25.01.2023 року по 10.06.2023 року, з 03.07.2023 року по 01.02.2024 року, з 23.02.2024 року по 11.03.2024 року, з 16.03.2024 року по 15.04.2024 року (дата видачі довідки) приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів та також брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі № 200/9155/24, було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 052530002779 від 07.11.2024 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 31.10.2024 року з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні суду від 24.01.2023 року по справі № 200/14498/21, а також у даному рішенні, та прийняти мотивоване рішення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 31.10.2024 року та своїм рішенням № 052530002779 від 22.08.2025 року відмовило позивачу у призначенні пенсії.
Позивач 22.04.2024 року звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії, яка за екстериторіальністю була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 30.04.2024 року № 052530002779 було зазначено, що: страховий стаж заявника становить 17 років 10 місяців 23 дні, стаж з урахуванням кратності ( в т. ч. за додаткові роки за Списком 1 ) становить 28 років 6 місяців 21 день. Пільговий стаж для призначення права становить 10 років 10 місяців 10 днів, в т.ч.: Роботи підземні, професії за пост. № 202 (25 років) – становить 1 рік 10 місяців
21 день. Роботи підземні, провідні професії ( 20 років ) – становить 8 років 9 місяців 1 день. В призначенні пенсії згідно п. 3 ст. 114 Закону України у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу відмовлено.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року у справі № 200/9153/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025 року у справі № 200/9153/24 Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 052530002779 від 30.04.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.04.2024 року з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні, та прийняти мотивоване рішення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.04.2024 року та своїм рішенням № 052530002779 від 17.10.2025 року відмовило позивачу у призначенні пенсії.
Як зазначило Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у своєму рішенні: «В результаті проведеної роботи страховий стаж заявника становить 18 років 2 місяці 27 днів, пільговий стаж за Списком № 1 становить 11 років 2 місяці 27 днів. Страховий стаж з урахуванням кратності – додаткові роки за Списком № 1 – 29 років 10 місяців 15 днів.
Стаж роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 18 років 8 місяців 4 дні, що не дає права на призначення пенсії за віком незалежно від віку.
До страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди роботи. Заявник працює.»
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглядало повторно заяву позивача від 31.10.2024 року та прийняло рішення 22.08.2025 року про відмову у призначенні позивачу пенсії, тобто Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області станом на 22.08.2025 року було відомо, що у позивача станом на 14.09.2021 року наявний стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV (20 років) - 19 років 06 місяців 12 днів, але при таких обставинах, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило розрахунок пільгового стажу позивача станом на 31.10.2024 року, який став меншим ніж був станом на 14.09.2021 року.
Отже, позивач вважає такі дії посадових осіб Пенсійного фонду незаконними, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_4 від 02.07.2003 року позивач:
20.01.2004 року прийнятий на роботу учнем гірника підземного на період практики на ДП ВК «Краснолиманська» (наказ № 66/о від 20.01.2004 року);
23.02.2004 року звільнений у зв`язку з закінченням практики (наказ 209к від 23.02.2004 року);
05.05.2004 року прийнятий на роботу учнем машиніста підземних установок на період практики на ДП ВК «Краснолиманська» (наказ 524/к від 05.05.2004 року);
12.06.2004 року звільнений (наказ 756/к від 21.06.2004 року);
02.08.2004 року прийнятий машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем у шахті на ДП ВК «Краснолиманська» (наказ 974/к від 02.08.2004 року);
25.12.2004 року звільнений за власним бажанням ( наказ 1747/к від 27.12.2004 року);
01.02.2005 року прийнятий машиністом підземних установок на ВАТ «Укравуглебуд» (наказ № 16 він 31.01.2005 року);
02.06.2005 року звільнений за власним бажанням (наказ № 67/к від 02.06.2005 року);
08.09.2005 року прийнятий машиністом підземних установок на ТОВ «Краснолиманське» (наказ № 92 від 08.09.2005 року);
01.04.2006 року звільнений за власним бажанням (наказ № 45 від 03.04.2006 року);
з 23.05.2006 року по 30.05.2006 року навчання в учбовому пункті;
31.05.2006 року прийнятий учнем гірничого робітника очисного вибою на ВП «Шахта Центральна» (наказ № 63 від 30.05.2006 року);
01.08.2006 року звільнений в зв`язку з закінченням практики (наказ № 93 від 01.08.2006 року);
02.08.2006 року прийнятий гірничим робітником підземним на ТОВ «Краснолиманське» (наказ № 109к від 02.08.2006 року);
21.11.2006 року переведений гірничим робітником очисного вибою підземним з повним підземним робочим днем в шахті (наказ № 169к від 21.11.2006 року);
10.07.2007 року звільнений за власним бажанням (наказ № 128 від 10.07.2007 року);
11.02.2008 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта Димитрова» (наказ № 20 від 18.02.2008 року);
29.08.2008 року звільнений за власним бажанням (наказ № 109 від 29.08.2008 року);
03.09.2008 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою підземним з повним підземним робочим днем в шахті на ТОВ «Краснолиманське» (наказ № 166к від 03.09.2008 року);
29.12.2008 року переведений машиністом підземних установок з повним підземним робочим днем в шахті (наказ № 250к від 29.12.2008 року);
19.01.2009 року звільнений за власним бажанням (наказ № 6к від 19.01.2009 року);
20.06.2009 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ «Укрвуглебуд» (наказ 190к від 19.06.2009 року);
30.06.2009 року звільнений за власним бажанням (наказ № 201к від 30.06.2009 року);
06.07.2009 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 783 від 06.07.2009 року);
17.07.2010 року переведений учнем машиніста гірничих виїмкових машин підземним на час практики (наказ № 747 від 13.07.2010 року);
21.01.2011 року переведений машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті (наказ № 142 від 18.01.2011 року);
26.04.2011 року переведений учнем машиніста гірничих виїмкових машин підземним з повним робочим днем в шахті тимчасово на 1 місяць по 25.05.2011 року;
09.08.2011 року звільнений за власним бажанням (наказ № 725 від 22.08.2011 року);
03.01.2012 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою з повним підземним робочим днем на ТОВ «Углетехнік» (наказ № 030112-47-к від 03.01.2012 року);
01.03.2012 року звільнений за власним бажанням (наказ № 010312-15-к від 01.03.2012 року);
12.11.2012 року прийнятий машиністом гірничих виїмкових машин підземним з повним робочим днем в шахті на ПАТ «Ш/у Покровське» (наказ № 287 від 12.11.2012 року);
21.10.2014 року звільнений за власним бажанням (наказ № 1484 від 22.10.2014 року);
24.11.2014 року прийнятий машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті на «Шахтоуправління Першотравенське» (наказ № 810 від 24.11.2014 року);
05.10.2015 року звільнений за власним бажанням (наказ № 949к від 05.10.2015 року);
19.10.2015 року прийнятий гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті на ДП «Селидіввугілля» (наказ № 149 від 19.10.2015 року);
28.07.2016 року звільнений за власним бажанням (наказ № 92 від 29.07.2016 року);
17.08.2016 року прийнятий машиністом гірничих виїмкових машин підземним з повним робочим днем в шахті на «ШУ Добропільське» (наказ № 151 від 12.08.2016 року);
03.05.2017 року звільнений за власним бажанням (наказ № 83 від 03.05.2017 року);
24.05.2017 року прийнятий машиністом гірничих виїмкових машин підземним з повним робочим днем в шахті на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (наказ № 526 від 19.05.2017 року).
27 вересня 2018 року позивачем був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.
13 липня 2021 року позивачем був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на рік (контракт набирає чинності з 27 вересня 2021 року).
Отже, з наведених документів слідує, що з 27 вересня 2018 року позивач проходить військову службу за контрактом.
Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Ст. 10 Закону № 1058 гарантує право вибору пенсійних виплат.
Так, у вказаній статті зазначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.
Згідно з частиною 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Аналогічні положення містяться в частині першій статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У постанові від 18.11.2024 року у справі № 200/1009/24 Верховний Суд зазначив, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
Позивач відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 , запис № 45 – позивач 24 травня 2017 року прийнятий машиністом гірничо-вимоєчних машин 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (нак. № 526 кпр від 19.05.2017), також встановлено, що 27 вересня 2018 року позивачем був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки; 13 липня 2021 року позивачем був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на рік (контракт набирає чинності з 27 вересня 2021 року); відповідно до довідок 8 окремої автомобільної санітарної роти від 15 квітня 2024 року № 64, 65, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та приймає участь у відповідних заходах щодо захисту Батьківщини.
Отже, з наведених документів слідує, що з 27 вересня 2018 року позивач проходить військову службу за контрактом та оскільки відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 02.07.2003 року, на час прийняття на військову службу, позивач працював на посаді «машиніста гірничих виїмкових машин» підземним з повним робочим днем в шахті (запис в трудовій книжці № 45), тобто, час військової служби з 27 вересня 2018 року по 22 квітня 2024 року (до часу звернення із заявою про призначення пенсії) зараховується до пільгового стажу роботи за провідною професією «машиніст гірничих виїмкових машин» з повним робочим днем у шахті та враховуючи, що станом на 14 вересня 2021 року вже було обраховано пільговий стаж позивача, відповідач 1 мав лише зарахувати до наявного пільгового стажу роботи за провідною професією «машиніст гірничих виїмкових машин» з повним робочим днем у шахті період позивача період з 15.09.2021 року по 22.04.2024 року та призначити позивачу пенсію, оскільки позивач набув такого права та станом на 22.04.2024 року має пільговий стаж роботи за провідною професією «машиніст гірничих виїмкових машин» з повним робочим днем у шахті, якого більше 20 років.
Отже, позивач, як працівник провідних професій на таких роботах: робітник очисного вибою, машиніст гірничих виймальних машин, враховуючи усі гарантії ( в тому числі за час проходження військової служби ) був зайнятий на таких роботах не менше 20 років та станом на 22 квітня 2024 року позивач набув стажу за зазначеними професіями 22 роки 1 місяць 20 днів та виконав усі умови передбачені законодавством ( набув стажу, подав відповідну заяву на призначення пенсії ), але посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області діючи протиправно позбавив позивача його права на отримання пенсії, тому право позивача на пенсію.
Суд зазначає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області посилається, зокрема на обрахунок пільгового та страхового стажу позивача та зазначає, що страховий стаж позивача складає 18 років 2 місяці 27 днів, в тому числі пільговий стаж 18 років 8 місяців 4 дні.
У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У Постанові Верховного Суду від 11 вересня 2023 року у справі № 420/14943/21 викладено висновок щодо застосування пункту 3 частини другої статті 2 КАС України, відповідно до якого критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
Також, у даній Постанові, Верховний Суд зазначив, що відповідне рішення суб`єкту владних повноважень про відмову у вирішенні заявленого питання без вказівки на те, які документи не надано, не можна вважати таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, зокрема щодо обґрунтованості, а невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог, зокрема, щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України. Недотримання цих принципів є підставою для скасування такого рішення, оскільки з тексту оскаржуваного рішення неможливо визначити, які саме періоди роботи не зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача, підстави не зарахування щодо кожного періоду, відповідно відсутні мотиви щодо відмови у призначенні такої пенсії.
Відтак, враховуючи те, що відповідачем по суті не розглядалось питання щодо зарахування або незарахуванння періодів роботи до пільгового стажу, спірне рішення не містить мотивації його прийняття, можливо обґрунтовано прийти до висновку про визнання протиправним та скасування рішення від 17 жовтня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про відмову в призначенні пенсії позивачу з 22.04.2024 року, як працівнику провідних професій.
Крім того, суд зазначає, що оскільки позивач після 14 вересня 2021 року (дата первинного звернення до органу ПФУ) продовжив проходити військову службу, яка зараховується до пільгового стажу роботи позивача за провідною професією «машиніст гірничих виїмкових машин» з повним робочим днем у шахті, враховуючи положення частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», спірний період роботи позивача з 15 вересня 2021 року по 22 квітня 2024 рік (2 роки 7 місяців 8 днів) підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу роботи за провідною професією «машиніст гірничих виїмкових машин» з повним робочим днем у шахті, що дає право позивачу на пенсію незалежно від віку як працівнику провідних професій на таких роботах: робітник очисного вибою, машиніст гірничих виймальних машин, за умови, що вони були зайняті на таких роботах терміном не менше 20 років
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 052530002779 від 17.10.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а належним захистом порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 19 років 06 місяців 12 днів (станом на 14.09.2021 року) набутий ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 вересня 2021 року по 22 квітня 2024 року 2 роки 7 місяців 8 днів та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій з 22 квітня 2024 року з урахуванням висновків суду по даній справі.
Щодо спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 052530002779 від 22.08.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що відповідачем 2 по суті не розглядалось питання щодо зарахування або незарахуванння періодів роботи до пільгового стажу, спірне рішення не містить мотивації його прийняття, можливо обґрунтовано прийти до висновку про визнання протиправним та скасування рішення від 22 серпня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про відмову в призначенні пенсії позивачу з 31.10.2024 року, як працівнику провідних професій.
Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 052530002779 від 22.08.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 жовтня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 19 років 06 місяців 12 днів (станом на 14.09.2021 року) набутий ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком №1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23 квітня 2024 року по 31 жовтня 2024 року 6 місяців 8 днів з урахуванням висновків суду по даній справі, також підлягають задоволенню з огляду на викладене у даному судовому рішенні.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав, шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована, зокрема, у постановах від 13.02.2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справі № 461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі № 569/16681/16-а, від 12.04.2018 року справі № 826/8803/15, від 21.06.2018 року у справі № 274/1717/17, від 14.08.2018 року у справі № 820/5134/17, від 17.10.2019 року у справі № 826/521/16, від 30.03.2021 року у справі № 400/1825/20, від 14.09.2021 року у справі № 320/5007/20 та від 27.09.2021 року у справі № 380/8727/20, дискреційні повноваження – це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Верховний Суд у своїй постановах від 10.09.2020 року у справі № 806/965/17 та від 27.09.2021 року у справі № 380/8727/20, зазначив, що якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його не відповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Позиція Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 245 КАС України, а саме, щодо можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, була висловлена у постановах від 14.08.2018 року у справі № 820/5134/17, від 28.02.2020 року у справі № 806/3304/18, від 16.11.2020 року у справі № 640/5615/19, від 04.09.2021 року у справі № 320/5007/20, від 14.09.2021 року у справі № 320/5007/20 та від 23.12.2021 року у справі № 480/4737/19.
При цьому адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції. Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 року у справі № 480/4737/19 та від 08.02.2022 року у справі № 160/6762/21 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
У рішенні ЄСПЛ від 07 листопада 2013 року у справі «Пічкур проти України» (заява № 10441/06, пункти 41- 43, 52) Суд акцентував увагу на тому, що: якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, обумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства.
Водночас юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається ЄСПЛ не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.
Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» ЄСПЛ зазначив, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (Заява № 68385/10 та №71378/10, пункт 35).
Отже, у контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява №12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).
Також практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення «Брумареску проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (Brumarescu v. the Romania, заява № 28342/95).
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії, підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі № 200/8483/25 не здійснювати.
Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (юридична адреса: 88008, м. Ужгород, площа Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063); Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (юридична адреса: 88008, м. Ужгород, площа Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) № 052530002779 від 17.10.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (юридична адреса: 88008, м. Ужгород, площа Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 19 років 06 місяців 12 днів (станом на 14.09.2021 року) набутий ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 вересня 2021 року по 22 квітня 2024 року 2 роки 7 місяців 8 днів та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій з 22 квітня 2024 року з урахуванням висновків суду по даній справі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) № 052530002779 від 22.08.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику провідних професій.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 31 жовтня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до наявного у ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком № 1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 19 років 06 місяців 12 днів (станом на 14.09.2021 року) набутий ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком №1 (провідні професії), що дає право на призначення пенсії при наявності 20 років стажу за провідними професіями відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23 квітня 2024 року по 31 жовтня 2024 року 6 місяців 8 днів з урахуванням висновків суду по даній справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя І.М. Тарасенко